Jste Chloeina matka.
Říkala jste, že nejí. Chtěla jsem pomoct.
- Moc se omlouvám. - Panebože.
Musím jít.
Měla byste vědět, že jsem volala na sociálku.
Co to znamená?
Zítra si Chloe přijdou převzít.
Ahoj, Lilly.
Co jsi zase udělala?
Lilly je Chloeina matka.
Máš nějaký důkaz?
Našla jsem ji, jak ji kojí.
Vůbec nevíš, o čem mluvíš.
To myslíte vážně?
My na rozdíl od vás měšťáků neděláme ukvapené závěry.
Vážně? Jak myslíte.
Na mě jste si udělal názor, než jsme spolu začali pracovat.
Ne. To byla profesionální intuice.
Fajn. Lilly se právě přiznala, že je Chloeina matka,
takže vaše intuice je stejně zastaralá jako vaše kancelář.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Vrať se do postele.
Musím do práce.
Bude ti to stát za to.
Už teď jdu pozdě.
Nemůže otevřít bar Kazatel?
Musím tam být.
První zákaznici mám v salonu až v devět.
Udělám ti snídani do postele.
Musím jít.
Dobře.
- Příští pátek... - Jo.
...napadlo mě, že po večeři bych mohla přespat u tebe.
Máme dvouleté výročí.
Víš...
netušil jsem, že držíme výročí.
No...
možná je načase začít.
Bylo by to hezké.
Je to hezké...
jak to je.
- Je to neřízená střela. - Nemůžeš Mel vyhodit.
Porušila protokol.
Tady nejsme v armádě.
Je to moje ordinace a budu ji vést...
Nadělala jsi pěknou spoušť.
Máme nařízeno zákonem nahlásit opuštění dítěte.
- Rozhodla jsem správně. - Nepoučuj mě.
Nepoučuji vás.
Připomínám vám vaši přísahu a povinnost lékaře.
Dobře. Oba dva, do svých koutů.
Ona si začala.
Jedno po druhém.
Nikdo se nesmí dozvědět, že Lilly je Chloeina matka.
Nepotřebuje, aby její problémy rozebíraly místní drbny.
Souhlasím.
A musíme Lilly přivést k rozumu, než dorazí sociálka.
Ráno jsem za ní byl.
A?
Nepustila mě dovnitř.
Takovouhle Lilly neznám.
V jejím věku utajené těhotenství
a opuštění dítěte?
Něco je s ní v nepořádku.
Možná má poporodní depresi.
Ne, Lilly nikdy nebyla v depresi.
Tohle je víc než jen deprese.
Je to vážný stav, který se může objevit po porodu
a může přijít bez varování.
Co uděláme s Chloe?
Mluvil jsem se sociálkou.
Situace je taková,
že Chloe bude nejspíš umístěna do dočasné pěstounské péče,
což znamená, že bude mít pěstouny.
Vytvoří si s ní pouto
a budou chtít Lilly zbavit rodičovských práv.
Jakmile bude Chloe v systému, bude těžké dostat ji zpátky k Lilly.
Kolik máme času?
Moc ne.
Sociální pracovnice dorazí odpoledne,
a když Lilly nespolupracuje, dostali jsme se do složité situace.
Má dospělé děti.
Třeba se některé Chloe ujme.
Říká se tomu umístění u příbuzného. To by šlo.
Než mi zabouchla před nosem,
řekla, že do toho nechce zatahovat rodinu.
Má manžela?
Zemřel asi před půl rokem.
Takže je sama s omezenou sociální podporou.
To není ideální situace pro člověka s depresí.
Můžu s ní promluvit.
Už jsi toho udělala až dost.
Nevidím, že byste přišel s řešením.
- Já... - Co kdybych se Chloe ujala já?
Než bude Lilly lépe.
Každý, kdo není Chloein příbuzný, musí být prověřen,
a to trvá týdny nebo měsíce.
Musí tu někdo být.
Zasáhnout mohou jedině licencovaní poskytovatelé zdravotní péče
a já o miminkách nevím zhola nic.
Znám skvělého poskytovatele zdravotní péče.
Jdu se podívat na Chloe.
Proč jsi to udělala?
Musíš Mel najmout zpátky, co nejdřív.
- Rozhodně ne. - Proč?
Protože se ti vzepřela?
Musí ti pomoct s Lilly a ona jediná si Chloe může vzít.
To ona dala výpověď jako první.
Radši si najdi jiné řešení.
Jestli odmítneš Melinu pomoc a Lilly o dítě přijde,
budu to dávat za vinu tobě.
Hope, prostě...
Hope, ne...
Jacku, co ti ta zeď udělala?
Nic, o čem bych věděl.
Jsi v pohodě?
Jo. Jen s tím musíme pohnout.
Proč ten spěch?
Musíme Mel přimět zůstat.
My? Virgin River ji potřebuje.
Doktor už není nejmladší.
Hezčí doktorku jsem ještě neviděl.
Je to zdravotní sestra. Měj k ní respekt.
Ten parapet je pořád nakřivo.
Slyšel jsem, žes u doktorových dveří našel miminko.
Vážně?
A kdes to slyšel?
Od babičky. Volala jí nějaká paní ze SRPDŠ.
- Novinky se tu šíří rychle. - Jo.
Vyslechl jsem si přednášku o tom, že se mám k ženám chovat jako gentleman.
Babička má pravdu.
Doufám, že jsi chytrý a vyhneš se problémům.
Můžeme se vrátit k té sexy doktorce?
- Co jsem říkal o respektu? - Promiň, ale i s respektem je hrozně...
Fajn.
- Jdu zpátky do baru. - Dobře.
Já to tu zvládnu.
Dobře.
Ahoj.
Vypadáš ustaraně.
A ty upoceně.
Pomáhal jsem kamarádovi.
- Tak kde je Chloe? - Paige se nabídla, že ji pohlídá.
Už jí lépe?
Ne. Lahvičku nesnáší,
jí sotva dost na to, aby si udržela váhu,
takže je hladová a mrzutá.
Jak se držíš?
Běhat od Chloe k práci musí být vyčerpávající.
- Dneska nepracuju, vyhodili mě. - Proč?
Nechtěl volat sociálku, tak jsem ji zavolala já.
Podle mě jsi udělala dobře.
Děkuji.
Mám s doktorem promluvit?
Ne. To je můj problém.
Ale díky za nabídku.
Jasně.
Už jsi jedla?
Ne, nemám hlad.
No tak. Musíš jíst.
Musím vyzvednout Chloe u Paige, takže...
Něco připravím a vezmeme si to s sebou.
Trocha čerstvého vzduchu zlepší chuť oběma.
Čerstvý vzduch.
- Kde přesně to je? - Uvidíš, až tam budeme.
Dneska nemám na překvapení náladu.
Vyzvednu tě s Chloe. Za hodinu u tebe.
No tak, je to dobrůtka.
No jo.
Ještě trochu.
No tak.
Ještě trochu.
Ještě trochu, zlato.
Moment.
Kde mám epidural?
- Nechtěla jste ho. - Rozmyslela jsem si to.
Zrovna vy musíte vědět, že už je pozdě.
Cože?
Už jste někdy rodil?
Potřebuju něco na bolest.
Ne, zlato, chtěla jsi přirozený porod.
- K čertu s tím. No tak. - Už není návratu.
Už je vidět hlavička.
Budeme to muset udělat po starém, ano?
- My? - Ty. Jsi úžasná.
- Ano? - Nejsem.
Snažím se vytlačit meloun bez pomoci léků.
Dobře. Poslouchej mě.
Za to můžeš ty.
A moc mě to mrzí.
Maminko, naposledy pořádně zatlačte.
- To dáš. - Ano?
Zvládneš to, Mel.
Neozvala ses.
Měla jsem starost.
Jsem v pohodě.
Zníš vystresovaně.
Co kdybys přijela domů?
S tím dítětem se to zkomplikovalo
a uvažuji, že se stanu jeho dočasnou opatrovnicí.
Jako pěstounka?
- Jo. - To není dobrý nápad.
Tak jo. Nechoď kolem horké kaše.
Ne, myslím to vážně.
Vzít si cizí dítě by teď ve tvé situaci byla velká chyba.
A v jaké situaci jsem?
Neuvažuješ rozumně.
Nevíš, co si myslím.
Máš pravdu.
Ale vím, že dítě není odpověď.
Jde o to...
Já jediná ji mohu udržet ve Virgin River.
Nejsi za ní zodpovědná, jasný?
Musíš se starat o sebe.
Ty to nechápeš.
Mel, já byla s tebou. Od začátku do konce.
Pomohla jsem ti na nohy. Nevzpomínáš si?
Jo.
Jak bych mohla zapomenout,
když mi pořád připomínáš, jak jsem zlomená?
To netvrdím.
Ale jo. Jen si to neuvědomuješ.
Ty jsi na mé straně, viď?
Jo.
Beruško.
Ahoj.
Myslela jsem, že Kazatel ti sem zakázal vstup
od toho velkého požáru oleje z roku 2012.
Je to burákové máslo s džemem.
Vždycky jsem tě tipovala na rostbíf.
Beru Mel na oběd u řeky.
Modli se, ať to vyjde.
Musíš mi pomoct odvrátit kalamitu mezi ní a doktorem.
Vyhodit ji nepomohlo?
Pracuji na nápravě škod.
Ty jí ukaž, co jí může Virgin River nabídnout.
Burákové máslo s džemem?
Bůh nám pomáhej.
- Mám chipsy a limonádu. - Ven z kuchyně.
Nech jídlo na mně. Udělám oběd.
Nemůžeš dělat důležitá rozhodnutí, když jíš burákové máslo.
Plátky citronu patří za bar.
Když budou tady, zákazníci si o ně nebudou muset říkat.
Myslíš, že je dobrý nápad,
aby lidé strkali špinavé ruce do jedné misky?
Co máš za problém? Je to jen citron.
Máme tu systémy, Brady.
A nehodláme je měnit
jen proto, že jsi moc líný.
Ahoj.
Kdy budeme dělat lívance?
Na to už je trochu pozdě, zlato.
- Kazatel to slíbil. - Hele.
Až dokončíme tu objednávku dezertů,
uděláme spolu pár lívanců.
Jestli souhlasíš.
Je to v pohodě, jestli ti to vážně nevadí.
Řekl, že mu to nevadí.
Jo.
- Ano! - Ano!
Mimochodem, začnu všem dodavatelům platit šekem.
Potřebuji vědět, jestli je mám psát na tvé jméno,
nebo na pekárnu.
Radši bych hotovost.
Jo, jde o to, že účetní chce legitimnější papírovou stopu.
Dobře. Co kdybys můj týdenní šek napsal na sebe,
pak sis ho proplatil a dal mi peníze?
Náš účetní to určitě nebude považovat za legitimní.
Jde o to, že nemám bankovní účet.
To nevadí. Můžu ty šeky napsat na pekárnu.
Pekárna ho taky nemá.
Nikdy jsem nespolupracoval s podnikem, který neměl bankovní účet.
Nejspíš dělám věci trochu jinak než ostatní.
Dobře.
Určitě něco vymyslíme.
Můžeme to probrat pak?
Jo, jistě. Když myslíš.
- Dobře. - Dobře.
Můžeš mi rychle připravit tuňákový sendvič?
Jasně, jakmile tu něco dořeším s Paige.
Když už spolu mluvíme,
nevíte něco nového o tom opuštěném dítěti?
- Někdo opustil své dítě? - Ne, zlato.
Ale ano.
Musí to být někdo, kdo není zdejší.
Pochybuji, že by to udělal někdo místní.
Nikdy nevíš. Lidi dělají v zoufalství šílené věci.
To je jedno. Je to neodpustitelné.
Měla bych se vrátit k práci.
- Pojď, Chrisi, jdeme. - A co ty lívance?
Někdy jindy, zlato.
Děkuji.
- Díky, Kazateli. - Jo.
Zatím, Connie.
Hned přinesu ten sendvič.
Děkuji, zlato.
A můžeš mi tam přidat sýr navíc?
Dobře.
Díky.
Hope.
- Jak to šlo? - Tohle by mělo zabrat.
Děkuji.
Udrž Mel ve městě a jsme si kvit.
Pokusím se.
Hope, co je nového s tím dítětem?
Našla jsi matku?
Zatím nic.
Žádné stopy? Vážně?
Podle mě je to někdo z těch pěstíren marihuany.
Proč myslíš?
Těhotenství neutajíš.
Kdyby to byl někdo z okolí, věděli bychom o tom.
Ještě zavolám Mary Ellen.
Její šicí kroužek to šíří dál.
Musíme to s Lilly vyřešit.
Díky Connie po Chloeině matce pátrá celý okres Humboldt.
Na šíření drbů má talent,
zvlášť když jsou drby obaleny altruismem.
- Zkusil jsi s Lilly promluvit? - Jo.
Nemám moc zkušeností s poporodní depresí,
ale musím říct, že je ve špatném stavu.
Víš, kdo má zkušenosti? Porodní asistentka.
Kéž bychom ji tu měli.
Ať se ti to líbí, nebo ne, tohle už není sólová mise.
Potřebuješ pomoc.
A musíš o ni požádat Mel.
Nerespektuje moji autoritu.
Myslí sama za sebe.
To jsi na druhých obdivoval.
Vypadá tak klidně.
Co já bych dal za to, abych se cítil tak uvolněně.
Takže ten klidný zevnějšek je jen hraný?
Ne, spíš je to dobře nacvičený zvyk.
Jo.
Tak to dobře znám.
Na pohotovosti nemůžeš projevovat stres. Pacienty to děsí.
Konečně můžeme nahlédnout za oponu, co?
Co tím chceš říct?
Vypadáš tak vyrovnaně.
To bych neřekla.
Tak jsi sebejistá.
To bych rozhodně neřekla.
No tak.
Přestěhovala ses sama do nového města uprostřed pustiny.
Hned ses postavila nejzatvrzelejšímu šéfovi.
To je působivé.
To si o mně myslíš?
Jsem působivá?
Jo.
Když už jsme k sobě upřímní, oběd není moje zásluha.
To Hope.
Bože, je všude, že jo?
Jo.
Řekla mi o Lilly.
To neměla dělat.
Jen má starost.
Ne, doktor to neměl Hope říkat.
Hope to neměla říkat tobě. Je to porušení lékařského tajemství.
Nešířila drby. Jen chce pomoct.
Jo, ale na důvodu nesejde. Stále tím překračuje zákon.
Uvažuji, že se stanu Chloeinou dočasnou opatrovnicí.
- Páni. - Jo.
Je to jediná šance, jak může zůstat ve městě.
To je velká zodpovědnost.
Já vím.
Nevěděla jsem, co tahle práce bude obnášet.
Občas se z toho vyklube ta nejlepší práce.
Myslíš?
Jo.
Když jsem se v 18 přihlásil k námořnictvu...
neměl jsem tucha.
Pak mi to...
vlezlo do krve.
Jo, no...
pochybuju, že Virgin River někdy vleze do krve mně.
Nikdy neříkej nikdy.
Nikdy je asi nejpravděpodobnější.
Přijďte za deset minut.
Hned se vrátím.
Nechám vás o samotě.
Děkuji.
Chceš si ji podržet?
Co jsem udělala špatně?
Byla to odtržená placenta.
Nikdo s tím nemohl nic dělat.
Nemůžu dýchat.
Uvolni se.
Klid.
To nic.
Jsem u tebe.
- Nádech a výdech, ano? - Jo.
Málem jsme tě ztratili.
Víš to?
Doktor ti zachránil život.
Zachránil ten nesprávný.
To neříkej. Potřebuju tě tady. Rozumíš?
Potřebuju tě. Překonáme to spolu.
Chci své dítě.
- Prosím. - Chci své dítě.
Já vím, zlato.
Já taky.
Já to nezvládnu.
Nemůžu!
Stačí jen chtít.
Cože?
Říkalas, že to nezvládneš. Zvládneš to.
Vůbec mě neznáš.
Vím, že bojuješ za to, v co věříš.
A když Chloe pošlou do sociální péče,
najdeš jiný způsob, jak pomoct jí a Lilly.
A víš, jak to vím?
Když jde o pomoc lidem, jsi vytrvalá.
To nic.
Dobře.
To nic.
To se podívejme.
Neuvěřitelné.
Jak jsem řekl...
nikdy neříkej nikdy.
Nechtěla jsem po tobě, abys ji jen požádal.
Co se děje?
Doktor ti chce něco říct.
Že jo?
Ano?
Vernone Edwine Mullinsi, mluv.
Nedostávám se často do situace,
že bych problém nedokázal vyřešit.
A tahle věc s Lillyinou depresí je oříšek.
Promluvím s ní, jestli mě žádáte o tohle.
No, horší už to být nemůže.
Víte, nepotřebuji váš souhlas.
Kdybys mě poslechla, nejela by si pro Lillyino dítě sociálka.
Za svoji práci se nebudu omlouvat.
Ne, jistěže ne.
Nechápeš, že ve Virgin River se staráme jeden o druhého.
Nejen sami o sebe.
Připomeňme si, proč tu všichni jsme.
Všichni chceme pro Lilly to nejlepší.
Jacku, můžeš nás odvézt k Lilly, aby...
doktor mohl počkat na sociálku?
Jasně. Pojďte.
Můžeš jet vpředu.
Neměla by tu zůstat Mel? To ona jim volala.
Vernone, nech toho, zkoušíš mé poslední nervy.
Pro jednou udělej, co ti říkám.
Teď nemůžu mluvit.
Poslyšte, já to chápu.
Cítíte se sama a stydíte se.
Opustila jsem své dítě.
Procházíte si hormonální nerovnováhou.
Nemá to nic společného s tím, jestli jste dobrá matka.
Myslím, že máte poporodní depresi.
Mění to vaše vnímání reality.
Dobrá zpráva je, že je léčitelná.
Ne.
Je jí líp s někým jiným, dobrým.
Vy jste dobrý člověk.
Nemůžu se o ni postarat.
Dobře?
Už nejsem nejmladší. A...
když tu Buck není...
farma je na mě moc.
Pokud to tak opravdu cítíte, chápu to.
Uděláte pro mě něco, než odejdu?
- Bože. - Ne.
- Ví to celé město? - Jen Hope a Jack.
Nemůžu se jim podívat do očí. Musí si myslet...
Ne. Myslí si, že se necítíte dobře a mají o vás starost.
Co ode mě chcete?
Pokud se chcete vzdát své dcery, zkuste s ní strávit trochu času.
Chcete mě obelstít.
Ne. O to se vážně nesnažím.
Bude to poslední příležitost rozloučit se.
Pojďte.
Je něco špatně s těmi koláči?
Ne.
Ne, vůbec ne. Jahodový jde na dračku.
Já jen...
cítím se hrozně kvůli tomu předtím,
však víš, s tím šekem.
Tím se netrap.
Něco vymyslím.
Můžu si sehnat prodejce, který mi pomůže s šeky.
Poslyš, Paige, pokud jsi ochotná tolik se s tím namáhat,
zjevně je to pro tebe důležité.
Můžeme to nechat, jak to je.
Co se týče peněz.
Vážně?
To bych moc ráda.
Taky bankám nevěřím.
Máma říkala, ať si pro případ nouze nechávám pár bankovek pod matrací.
Díky, že mě chápeš.
- Takže všechno dobrý? - Samozřejmě.
Kazateli.
Ahoj, prcku.
Můžu ti ráno pomoct v kuchyni?
To záleží na tvé mámě.
Jistě, pokud tě nebude otravovat.
Neotravuju, že ne?
Pár rukou navíc u plotny.
Udělal bys mi laskavost.
Vlastně by se mi hodila pomoc právě teď.
Můžu, mami? Prosím?
Dobře, ale jen na chvilku.
- Ano! - Dobře.
Díky.
Dobře. Otevřu ti.
Běž.
Na tři.
A tři.
Jdeme na to, mistře kuchaři.
V podstatě je hranice...
Lilly chce, ať s ní a malou posedím.
Co kdybyste se šli projít a dali mi čas?
- Nechci chodit daleko. - Jack to tu zná.
- Bude tě držet blízko. - Projdeme si farmu.
Nervózně tu postávat nikomu nepomůže. Ani Lilly.
Běžte.
Nemá cenu vzdorovat.
Tohle je na Lilly až moc velká farma.
Jo. Byla škoda, když Buck zemřel. Většina pracovníků odešla.
Všichni z města se snažili co nejvíc pomoct,
ale zarazila to.
Řekla, že nemá zájem o charitu.
Takže...
Ztráta Bucka ji málem zničila.
Na farmě je to těžké.
Děti nechtěly zůstat a ona byla moc hrdá, aby je nutila.
Jo.
Chápu, že nechce zatěžovat rodinu a přátele.
Neřekl bych, že pomoct někomu, koho miluješ...
je povinnost.
Pro mě je to příležitost prokázat vděk.
Jo, ale pokud jsi ten, kdo potřebuje pomoc,
někdy si připadáš jako slaboch.
To je pravda, ale...
proto ti rodina a přátelé mají být oporou
a pomoct ti se oklepat.
Jo. Takhle jsem se na to nikdy nedívala.
Jen bych nerad, aby toho litovala.
Víš, taky jsme se sestrou mívaly houpačku.
Jo?
Jo.
Byly jste si blízké?
Jo. Byly jsme nejlepší kamarádky.
Pořád jsme si hodně blízké,
ale občas mám pocit, že neví, kdo jsem.
Kdo tedy jsi?
No, většinou to nevím ani já.
V dětství jsem chtěla být veterinářka. Mít velkou farmu a spoustu dětí.
Sny jsou zvláštní.
Vyplní se, když to nejmíň čekáš.
Měli bychom jít.
Jo.
Tak jdeš?
Jo.
Přemlouvala jsem Lilly, aby zavolala dceři,
ale nehnula jsem s ní.
A volal doktor. Jede sem se sociální pracovnicí.
Mám zkusit s Lilly promluvit?
Ne. Zkusím to ještě jednou.
- Ukaž. - Díky, Jacku.
Zlato.
Musíš vstát a vypadnout odsud.
Slíbila jsi mi to...
když jsem ráno odešel.
Slíbila jsi to.
Nejradši bych byl mrtvá.
Mel.
Tak se cítím.
Nebude to tak vždycky.
Nedokážu bez ní žít.
Překonáme to.
- Já to nepřekonám. - Ano.
Ne.
Jsi silná.
- Už nejsem silná. - Ale jsi. Jsi silná.
Hej.
Moje dítě.
Ty to zvládneš.
Už k tomu nemám co říct.
- Lilly... - Prosím. Jsem unavená.
Chci být sama.
Já jsem o dítě přišla.
Bylo to před pár lety.
Moc jsem se na něj těšila.
Vždycky jsem chtěla být matkou.
Ale...
při porodu došlo ke komplikaci a dítě se narodilo mrtvé.
Nedalo se s tím nic dělat.
To mě mrzí.
Ale... proč mi to vyprávíte?
Po její smrti jsem nechtěla ven z postele.
Trvalo několik dní, než jsem dokázala sedět zpříma.
Celou dobu jsem byla smutná.
Prosté věci jako čištění zubů...
ve mně vyvolávaly hysterii.
Dokonce jsem myslela na sebevraždu.
Ale nakonec mě manžel odvedl k doktorovi
a ten mi řekl, že to není jen žal.
Byla to poporodní deprese.
Takže mi rozumíte.
Ano.
Ale s terapií a léky...
jsem zase začala být sama sebou.
Stále jsem...
byla zdrcená...
kvůli ztrátě dítěte,
ale ten smutek už mě neovládal.
Už je pozdě. Odvezou ji.
Ještě není pozdě.
Jsem certifikovaná ošetřovatelka.
Jestli chcete, sociální služby mi dovolí starat se o Chloe,
dokud vám nebude lépe.
A takhle nemusí opustit Virgin River.
Nevím. To je příliš.
Ani mě neznáte.
Víte, někdo mi připomněl,
jak důležité je přijmout nabídnutou pomoc.
Co když, až mi bude lépe...
se o ni pořád nebudu moct starat?
Jsem si jistá, že místní lidé by vám a Chloe moc rádi pomohli.
Přemýšlejte o tom.
Už jsou tam dlouho.
Škoda, že neumím odezírat ze rtů.
Hope. Běž od těch dveří.
O čem si asi povídají?
Nerad odposlouchávám cizí soukromé rozhovory.
Jsi užitečný jako sáňky v létě.
O čem jste s Lilly mluvily?
I když to říkám nerada,
musím souhlasit s doktorem.
Lilly si zaslouží soukromí.
Na mě se nedívej.
To napětí mě ničí.
Takové štěstí nemám.
Ať se Lilly rozhodne jakkoli, potřebuje naši podporu.
Bude potřebovat i lékařskou pomoc.
Jo, neléčená deprese jí může ublížit.
- Dohlédnu na to, aby o ni bylo postaráno. - Já taky.
Můžete jít za mnou a Terry?
Posaďte se.
Posaďte se, doktore.
Zdravím.
Dobře.
S Lilly jsme si spolu dlouze popovídaly.
Dohodly jsme se na dalším postupu.
Ale nejdřív vám všem chci poděkovat.
Lilly, znám tě přes 20 let.
Jsme rodina a rodiny si navzájem pomáhají.
Jsem za to opravdu vděčná, Hope.
A vy jste ke mně byla moc laskavá.
Ale nemůžu žádat, abyste byla poručnicí Chloe.
Podpoříme vás, ať se rozhodnete jakkoli.
Dobře.
Inspirovala jste mě, abych našla sílu, když jsem si nemyslela, že ji v sobě mám.
Tak jsem zavolala své dceři, Taře.
A...
Mluvila jsem s ní.
A jelikož je to přímá příbuzná, souhlasila jsem s umístěním.
Může převzít roli pečovatelky,
dokud Lilly nebude připravená se o dítě starat.
Tara přijede k večeru, aby převzala opatrovnictví Chloe.
Postaráme se, aby se Lilly dostalo veškeré pomoci.
Mel je v této oblasti velice kvalifikovaná.
Dobře. Omluvte mě, musím zavolat do kanceláře.
Necháte mě o samotě s Mel...
Dobře.
- Děkuji. - Jo.
- Lilly. - Jo.
Díky. Vám všem.
Páni.
Byla jste ochotná ujmout se cizího dítěte.
Když dokážete být tak silná, rozhodla jsem se zvednout telefon.
A Tara vůbec nezněla tak, že bych ji zklamala.
Zněla překvapeně...
a těší se, až pozná svou sestřičku.
Ten telefonát vyžadoval velkou odvahu.
A nebojte, zůstanu, dokud Tara nepřijde.
Dám vám číslo, ať mi můžete kdykoli zavolat.
Vážně nevím, jak vám poděkovat.
- Zajděte zítra za doktorem. - Dobře.
Postarám se o vás.
Zařídím vám terapeuta a nějaké léky.
Terapeuta?
V Clear River je terapeutka,
která se specializuje na tento typ deprese.
Někdo se chce připojit k oslavě.
Ahoj.
Ráda bych jí ponechala jméno Chloe,
pokud vám to nevadí.
- Vůbec ne. - Dobře.
Protože až vyroste,
řeknu jí, že ji pojmenovala sestřička, co jí pomohla, když já nemohla.
Ahoj.
To je ono.
Neuvěřitelné.
Co?
Neptej se tak hloupě.
Víš moc dobře co.
Ujišťuji tě, že nemám tušení.
Ani mi nepoděkuješ, že jsem Mel přemluvila, aby ti pomohla s Lilly.
Když se rozdává uznání, jsi první v řadě.
- Mel pomohla Lilly z vlastní vůle. - Přesně tak.
Právě proto bys ji měl vzít zpátky.
Kde chceš najít kvalifikovanou
a laskavou sestřičku, která tě bude tolerovat?
Na ničem se neshodneme.
Možná je to dobře.
Všichni máme slabé stránky.
Možná by neškodilo mít někoho, kdo vidí ty tvoje.
Ty se jen tak nevzdáš, viď?
Nemám nic na práci.
Dobře. Fajn. Ale...
to zkušební období platí. Na dveřích je pořád mé jméno.
A Hope...
dlužím ti poděkování.
Za co?
Že mě znáš.
Je těžké přiznat si...
že začínám zpomalovat.
Nevytahuj na mě zase stáří.
Jsi tvrdohlavý starý kozel od chvíle, co jsme se poznali.
Jediné, co tu zpomaluje, je tohle auto.
Je načase se s ním rozloučit a pořídit si něco z tohoto století.
Hope?
Hope!
Jsi v pořádku?
- Není mi dobře. - Ne.
Dýchej.
To je ono, dýchej.
Co se to děje?
Budeš v pořádku. Bude to dobré.
Postarám se o tebe. Ano?
Jo.
Je tu takové ticho.
Je tu spousta farmářů a rančerů.
Chodívají brzy spát.
Zvířata nemají volno.
Jo.
Bylo to šílených pár dní, co?
Tohle jsem nečekala.
Co se stane, až lidé zjistí, že Lilly je Chloeina matka?
Hope se o lidi postará.
Nakonec není špatné, že se všem plete do jejich věcí.
Když se Hope dostaneš do přízně, rozdala by se.
Jo.
Tak jak se cítíš...
po rozloučení s Chloe?
Jo...
jsem ráda, že je tam, kde má být.
Jo.
Mimochodem, děkuji za tvou pomoc Chloe a mně.
Ovšem.
Jestli mi chceš vážně poděkovat...
mohla bys pro mě něco udělat.
Jo? A co?
Zůstaň.
Jasně.
A teď mi řekneš, že mě město potřebuje...
Ne. To jsem nechtěl říct.
Promiň. A co jsi chtěl říct?
Zvykl jsem si tu na tebe.
Zvykl sis tu na mě.
Páni, to je ale lichotka.
- Fakt chceš zajít tak daleko? - Nech mě domluvit.
Promiň.
Chtěl jsem říct...
že kdybys odešla...
chyběla bys tu.
Nevím, co říct.
Řekni, že si to rozmyslíš.
- Jacku... - Jen to zvaž.
Dobře. Promyslím si to.
Díky.
Ale je tu ještě něco, na co se tě chci zeptat.
Dobře.
Jak je to s tímhle?
Nejsem připravená o tom mluvit.
Ne teď.
Dobře.
Chápu.
Jacku.
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
Pardon. Zdravím. Ještě se neznáme. Jsem Charmaine.
Jackova přítelkyně.
Omlouvám se. Já jsem Mel.
Ahoj.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová