‫כל הכבוד, אן. כל הכבוד.‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫-את כן.‬
‫לא. זה יותר מדי.‬
‫טוב, תתמקדי בנשימה.‬ ‫-טוב.‬
‫זוכרת? לנשום ולנשוף.‬
‫אני יודעת לנשום!‬
‫אני אוהב אותך כל כך.‬ ‫-פשוט תפסיק לדבר.‬
‫מה הדופק העוברי?‬
‫יציב, 140.‬
‫התינוק בסדר?‬
‫הוא בסדר גמור.‬
‫טוב, אן. בציר הבא,‬
‫אני רוצה שתנשמי עמוק‬ ‫ותיתני לי עוד דחיפה גדולה. טוב?‬
‫הנה. הראש יוצא.‬
‫יש לך את זה. טוב?‬
‫טוב.‬ ‫-בציר הבא,‬
‫עוד נשימה עמוקה,‬ ‫ודחיפה אחת אחרונה. טוב?‬
‫כן. טוב.‬ ‫-הוא כמעט בחוץ.‬
‫הנה…‬
‫טוב…‬
‫כל הכבוד. ילדת תינוק לא קטן.‬
‫אתה מספר לי?‬
‫הוא בריא?‬
‫הוא מושלם.‬
‫שלום, תינוקי!‬
‫היי, תודה על הכול.‬
‫זה היה מאמץ קבוצתי.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫סליחה, קמתי מאוחר.‬
‫אל תדאג.‬
‫שמע, אם קשה לך להירדם,‬ ‫יש לי תוסף צמחי ש…‬
‫פריץ׳… אל תלך לשם.‬
‫רק מנסה לעזור לך.‬
‫אני בסדר, תודה.‬
‫טוב.‬ ‫-שמע, אני קופץ הבוקר למרפאה.‬
‫זה אמור להיות זריז, חצי שעה מקסימום.‬ ‫-הכול בסדר?‬
‫כן. שרמיין ואני מכינים תכנית לידה.‬
‫קח את הזמן. אני אחליף אותך.‬
‫תודה.‬
‫בוקר טוב, חבר׳ה.‬
‫שריף.‬ ‫-מתחיל את היום, או מסיים אותו?‬
‫מסיים. הייתי ער כל הלילה.‬
‫הרגע חזרתי מחדר המתים.‬
‫מצאו גופה ליד אלדרגרוב.‬
‫ידוע מי זה?‬
‫הדוח הפתולוגי יגיע רק בהמשך היום.‬
‫תזמין מה שתרצה על חשבון הבית.‬
‫רב תודות.‬ ‫-כן.‬
‫פריצ׳ר?‬
‫כן, מה תרצה?‬
‫קפה, בתור התחלה.‬
‫כן.‬
‫אתחיל בהכנה.‬ ‫-טוב.‬
‫הפגנת יופי של כישורים, גברת צעירה.‬
‫תודה.‬
‫אז…‬
‫קמת בשלוש וחצי בבוקר.‬ ‫רוצה לקחת חופש עד סוף היום?‬
‫ואתה? אתה לא עייף?‬
‫לא נמנמתי כבר שבעים שנה. לא אתחיל עכשיו.‬
‫הופ אמרה לך להקל עליי היום?‬
‫היא אמרה שאולי יהיה לך יום קשה.‬
‫רק שתדע, אני בדיוק איפה שרציתי להיות.‬
‫היא פשוט מודאגת.‬
‫את יודעת, גם היא התאלמנה פעם אחת.‬
‫כן, היא סיפרה לי.‬
‫אני לא באמת יודע מה עובר עלייך, אבל…‬
‫אני בטוח שזה לא קל.‬
‫טוב…‬
‫רשמית, שרדתי שנה בלי מארק, אז…‬
‫זה משהו, נכון?‬
‫בהחלט.‬
‫העניין הוא ש…‬
‫הייתי עצובה המון זמן,‬
‫ואני סוף סוף מתחילה להרגיש כמו עצמי,‬
‫ואני פשוט לא רוצה תקלות.‬
‫זה יעד ראוי להערצה.‬
‫רק אל תהיי קשה מדי עם עצמך.‬
‫בסדר.‬
‫אז…‬
‫מה בתכנית?‬
‫ג׳ק ושרמיין יבואו לדבר‬ ‫על תכנית הלידה שלהם.‬
‫בזמני, התכנית היחידה הייתה לארוז מזוודה‬
‫ולנסוע לבית החולים הקרוב.‬
‫היי, הופ. מה שלומך?‬
‫חשוב יותר, מה שלומך?‬ ‫-אני בסדר, תודה.‬
‫אלה הדברים שקוני הביאה בשביל קלואי.‬
‫את לא צריכה להעמיד פנים איתי.‬
‫אני לא מעמידה פנים, אני עובדת.‬
‫הסחת הדעת היא קריטית.‬
‫לכי הביתה ותראי סרט.‬
‫באמת, אני בסדר.‬
‫אני יודעת שהקדמתי,‬ ‫אבל התרגשתי נורא ולא יכולתי לחכות.‬
‫שב.‬
‫ארצה.‬
‫יש הבנה ביני לבין טאקר.‬ ‫-אני רואה.‬
‫אתם מוזמנים להיפגש במשרד שלי.‬
‫יופי, תודה.‬
‫נחכה לג׳ק בפנים.‬ ‫-טוב.‬
‫יום השנה הראשון למותו של בעלה,‬
‫ולא יכולת לתת לה יום חופש?‬
‫מל סיפרה לשנינו‬ ‫שהיא רוצה שזה יהיה יום רגיל.‬
‫לא אכפת לי מה היא אמרה.‬ ‫מל היא כמוני, רגישה.‬
‫מן הסתם!‬
‫היא צריכה להיות במיטה,‬ ‫מתחת לשמיכה, באורות כבויים.‬
‫את לא מחליטה על מל.‬
‫היא אדם בוגר, וצריך לתת לה ליהנות מהספק.‬
‫לא אדחוף את האף,‬ ‫אבל לפרוטוקול, אני חולקת עליך.‬
‫זו בהחלט לא הפעם הראשונה.‬
‫אז חשבתי…‬
‫בואי נאכל ארוחת ערב מוקדמת בחוץ.‬
‫קמת לפני הזריחה. למה שלא נאכל בבית?‬
‫הופ, בחייך. הסתתרנו די והותר.‬
‫אני מבין למה זה קשה לך, אבל…‬
‫אני מצטער, אבל אם אנחנו עושים את זה,‬
‫אנחנו צריכים לעשות את זה בגלוי.‬
‫אני אבחר את המסעדה?‬
‫איפה שתרצי.‬
‫ברדיוס של שמונה ק״מ.‬
‫שמעת פעם את הביטוי‬ ‫״כשהאישה שמחה, החיים שמחים״?‬
‫אז אני כנראה מזוכיסט.‬
‫פריץ׳, זזתי. הנה הצ׳קים לספקים.‬
‫טוב, תודה.‬ ‫-כן.‬
‫היי, ג׳ק.‬
‫רק רציתי להגיד ש…‬
‫אני מצטער, אבל זו לא הייתה אשמתי‬ ‫שפספסתי את המשמרת אתמול.‬
‫היו לי בעיות עם הרכב.‬ ‫-כן, לא…‬
‫שמעתי מפריצ׳ר.‬
‫איזה מין בעיות?‬ ‫-תאונה.‬
‫אתה בסדר? מישהו נפגע?‬
‫סתם, תאונה קטנה.‬ ‫-איפה?‬
‫יוריקה.‬ ‫-טוב.‬
‫אעבור אצלכם בהמשך, אבדוק את הרכב,‬ ‫ואראה מה שלום לידי. היא בטח נסערת.‬
‫היא… לא הייתה שם.‬
‫היית לבדך?‬
‫הייתי עם ליזי.‬
‫אז לידי נתנה לך רשות‬ ‫לנסוע ברכב שלה ליוריקה עם ליזי?‬
‫לא בדיוק.‬
‫טוב, אז גנבת מכונית, עשית תאונה,‬ ‫והחסרת משמרת? פספסתי משהו?‬
‫לא גנבתי מכונית.‬
‫קיבלת רשות?‬
‫ריקי…‬
‫זאת גניבה.‬
‫אשלם על הנזקים.‬
‫מה עובר עליך?‬
‫בחייך. אתה גונב מהבר,‬
‫לוקח את הרכב של סבתך בלי לבקש רשות,‬ ‫מחסיר עבודה… זה לא מתאים לך.‬
‫ביקשתי סליחה.‬
‫אני מוכרח להגיד…‬
‫אתה מבלה הרבה עם ליזי,‬ ‫ואני לא בטוח שזה רעיון טוב.‬
‫אין לה שום קשר לזה.‬
‫לא הסתבכת בצרות עד שהיא הופיעה.‬
‫אני פשוט לא רוצה לראות‬ ‫לאן היא עוד תוביל אותך.‬
‫שוחחת איתה פעם בכלל?‬
‫לא מתאים לך לגבש דעה על מישהו‬ ‫בלי לתת לו צ׳אנס.‬
‫זה לא מה שאני עושה, טוב?‬ ‫זה אתה. אכפת לי ממך.‬
‫אני רק אומר…‬ ‫הניסיון שלך עם נשים הוא קצת מוגבל.‬
‫כן, כי אתה המומחה פה.‬
‫סליחה?‬
‫הכנסת את האקסית שלך להריון,‬ ‫ואתה מאוהב במישהי אחרת.‬
‫אתה לא צריך לחלק עצות על נשים לאף אחד.‬
‫היי, הגזמת לגמרי.‬
‫מה זה היה?‬
‫אני לא יודעת למה ג׳ק מתעכב.‬
‫רוצה עוד מים?‬
‫לא, תודה.‬
‫אם אשתה עוד, פשוט אצוף מכאן.‬
‫יש לנו בייגלים במטבח. להכין לך אחד?‬
‫לא, תודה. ג׳ק ואני‬ ‫ממשיכים מפה לארוחת בוקר.‬
‫היי, סליחה שאיחרתי.‬
‫התעכבתי ביציאה מהבר.‬
‫שב.‬
‫היי, גילו משהו על הגופה ההיא?‬
‫עוד לא.‬ ‫-איזו גופה?‬
‫מצאו שרידים באזור אלדרגרוב.‬
‫איפה שמעת על זה?‬
‫היינו באזור הנהר, איפה שמצאו אותה.‬
‫כן, טיילנו.‬
‫מתי?‬
‫אתמול בערב.‬
‫את וג׳ק הייתם יחד אתמול בערב?‬
‫כן.‬
‫שיקרת לי.‬ ‫-מה?‬
‫כשבאת להסתכל על הרהיטים לחדר התינוקת‬
‫אמרת לי שאתה חייב למהר לבר.‬
‫אני לא יודע על מה את מדברת.‬
‫אתה כן יודע. ״פריצ׳ר לא עומד בעומס״?‬
‫״מה זה, יום השאלות לג׳ק״?‬
‫נכון, אמרתי את זה.‬
‫אז לא הלכת לבר.‬
‫התכוונתי, אבל…‬
‫אבל היית עם מל.‬
‫כן, אבל רק אחר כך.‬
‫תראי, שר… אני מצטער.‬
‫אתה מצטער, או רק מצטער שתפסתי אותך?‬
‫אתם יודעים מה?‬
‫בואו פשוט נקבע ליום אחר.‬
‫מקובל עליי.‬
‫ברור שאתה מסכים איתה.‬
‫לא, אני רק מעדיף שנעשה את זה‬ ‫כשלא תהיי נסערת.‬
‫אני נסערת בגללך.‬
‫ואתה יודע…‬
‫באתי הנה בשביל תכנית לידה,‬ ‫וזה מה שאני רוצה לקבל.‬
‫ואם אתה רוצה להמציא סיבה לעזוב, שוב…‬
‫בבקשה.‬
‫נחמד מצדך למסור את המתנות של קוני.‬
‫כולם היו ממש נדיבים.‬
‫ברור. וחוץ מזה,‬ ‫כל תירוץ כדי לראות את קלואי.‬
‫היא מקסימה.‬
‫היא גם ממש גדלה. בקרוב היא תתחיל לזחול.‬ ‫-כן.‬
‫איך היה לארח את טארה?‬
‫אני לא יודעת איך זכיתי בבת מקסימה כמוה.‬
‫היא עזרה מאוד עם התינוקת ועם כל השאר.‬
‫מאוד התגאיתי בך שפנית אליה.‬
‫חברה טובה הזכירה לי פעם‬
‫שחשוב לתת אמון באנשים שאוהבים, אז תודה לך.‬
‫כן.‬
‫שוגר! בואי!‬
‫בואי, תראי מה יש לי!‬
‫רוצה לתת לה גזר? זה מה שהיא הכי אוהבת.‬ ‫-בטח.‬
‫שוגר… מה דעתך?‬
‫טעים.‬ ‫-היא טורפת את זה.‬
‫כן.‬ ‫-תשאירי מקום לארוחת הערב.‬
‫היא כל כך יפה.‬
‫מה העניינים אצלך?‬
‫חיה כל יום כאילו הוא יומי האחרון.‬
‫שמעתי משהו מוזר.‬
‫באמת? ספרי.‬
‫שמעתי שדוק ומיוריאל הם זוג.‬
‫גם אני שמעתי את זה.‬
‫אני לא קונה את זה.‬ ‫-למה לא?‬
‫כי דוק מאוהב בך‬ ‫מהיום הראשון שלך בווירג׳ין ריבר.‬
‫לא בטוח שמהיום הראשון…‬
‫בא לך לספר לי את הסיפור האמיתי?‬
‫זה מורכב.‬
‫אני לא רוצה לשעמם אותך בפרטים.‬ ‫-טוב.‬
‫את יודעת שבאק ואני‬ ‫התאהבנו עוד בתיכון, נכון?‬
‫עד שהוא מת,‬
‫לא ידעתי מה זה לב שבור.‬
‫ואני יודעת שהיו לך הרבה שברונות לב בחיים,‬
‫אבל אני מוכרחה להגיד משהו:‬
‫הייתי נותנת כל דבר תמורת ערב אחד נוסף‬
‫עם אהבת חיי, ו…‬ ‫אהובך נמצא במרחק כמה רחובות מכאן.‬
‫חבל שתפספסי את ההזדמנות שלך‬ ‫בגלל שאת חוששת לקחת סיכון.‬
‫הטריק הוא…‬
‫להיות מתואם עם המטבח.‬ ‫מרגע שמצלחתים את המנה,‬
‫היא צריכה להגיע לשולחן תוך 60 שניות.‬ ‫-מובן.‬
‫בבקשה.‬
‫לא תגיד שלום?‬
‫היי.‬
‫סליחה, עומס מטורף היום,‬
‫וחסרים לנו עובדים.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫קיוויתי לראות אותך.‬
‫למה?‬ ‫-פריצ׳ר!‬
‫תסלחי לי,‬
‫אני צריך לטפל במשהו.‬ ‫-לך.‬
‫שמעת?‬ ‫-על הגופה?‬
‫כן.‬
‫אין סיבה לחשוב שזה ווס.‬
‫אין סיבה לחשוב שלא.‬
‫זה בסדר.‬
‫אפילו ימצאו אותו,‬ ‫אין דרך לקשר אותך לזה.‬
‫ניקיתי את הרכב.‬
‫יופי. אין טביעות אצבעות.‬
‫אולי יש סיבים מהבגדים שלך,‬ ‫אבל אין מה לעשות.‬
‫לא היה לי הרבה זמן להתכונן.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אז אם…‬
‫אם מישהו ישאל אותך על ווס,‬
‫מה התכנית?‬
‫אם הגופה בחדר המתים היא שלו,‬ ‫והחקירה תוביל אליי…‬
‫אספר לשריף שהרגתי אותו.‬
‫זה טירוף.‬
‫לא אסגיר את פייג׳.‬ ‫-זה בסדר,‬
‫אבל אל תיקח את זה על עצמך.‬
‫רק עשרה אחוזים מהפשעים מובילים להרשעות.‬
‫בתשעים אחוזים מהן, החשודים מודים באשמה.‬
‫אם יעצרו אותך,‬
‫יש רק דבר אחד לעשות:‬
‫להכחיש.‬
‫בשום אופן לא. לא בא בחשבון.‬
‫ג׳ק.‬ ‫-לא. לא משנה מה עשיתי,‬
‫אני לא מוכן שדולה תיילד את התאומים שלנו‬ ‫באיזו בריכה מתנפחת.‬
‫לפחות אני מודה ברצונות שלי.‬
‫אפשר קצת גיבוי?‬ ‫לידות של תאומים הן לרוב מסוכנות יותר?‬
‫על פי רוב, כן.‬
‫והסיכונים הם…?‬
‫תאומים נוטים להיוולד לפני הזמן,‬
‫ויש סיכוי גבוה יותר שאחד מהתינוקות לפחות‬
‫יהיה במצג עכוז,‬
‫או על הצד,‬
‫ובמקרה כזה, תצטרכי לעבור ניתוח קיסרי.‬
‫בחייך, שרמיין. ואם תצטרכי ניתוח?‬
‫בית החולים במרחק שעתיים נסיעה.‬
‫וידעת ששיעור הזיהומים בלידות ביתיות‬ ‫נמוך בחצי לעומת בתי חולים?‬
‫איפה שמעת את זה?‬ ‫-באינטרנט.‬
‫יש יתרונות מובהקים ללידה בבית חולים.‬
‫גישה לרפואת חירום, בראש ובראשונה.‬
‫אם בתי חולים מלחיצים את שרמיין,‬
‫זה משהו שצריך לקחת בחשבון.‬
‫אז… יודעים מה? אוציא את טאקר לטיול,‬
‫ואתן לכם זמן להחליט‬ ‫מה אתם רוצים לעשות. טוב?‬
‫תודה.‬
‫בוא, חמוד.‬
‫היי, ליזי?‬
‫היי.‬
‫באתי לקחת את הפאי שפריצ׳ר הזמין.‬
‫אז לא פוטרת בגלל ההיעדרות?‬
‫לא, אבל ג׳ק נורא כועס עליי.‬
‫שיהיה. יעבור לו.‬
‫אני מניח.‬ ‫-ברצינות.‬
‫דודתי כועסת עליי 24 שעות ביממה,‬ ‫ואני עדיין כאן.‬
‫כן, אבל ג׳ק הוא לא כמו קוני.‬ ‫הוא בדרך כלל סבבה.‬
‫אני מבינה.‬
‫אולי אפצה אותך?‬
‫מה, עוגיות בחינם?‬
‫חשבתי על משהו כיפי יותר.‬
‫את לא חייבת לעשות את זה.‬
‫אולי אני רוצה.‬
‫- איפה אתה? צריך שתחזור. -‬
‫פריצ׳ר צריך שאחזור לבר, אז…‬
‫אז… תחזור אחר כך.‬
‫כן, בסדר.‬
‫לא שכחת משהו?‬
‫הפאי.‬
‫תודה.‬
‫ג׳ואי! היי.‬
‫את מתנשפת?‬
‫הרגע סיימתי שיעור.‬
‫איזה שיעור?‬
‫״זרימה עם מרינה״.‬
‫אני מתגעגעת למרינה!‬
‫מה שלומה? עדיין רווקה?‬
‫שמעתי שיש לה רומן‬ ‫עם הבעל של בעלת המכון,‬
‫אז אולי היא תפסיק להדריך פה בקרוב.‬
‫רכילות עסיסית.‬
‫אני יודעת, נכון?‬
‫מה שלומך?‬
‫שרדתי 365 ימים.‬
‫מאמי… את לא צריכה להיות לבד היום.‬
‫אני לא. אני בעבודה.‬
‫ואני בסדר. אני…‬
‫אני מתגעגעת למארק, וחושבת עליו, אבל…‬
‫אני לא…‬
‫עצובה.‬
‫אולי זה אומר שאת כבר בצד השני.‬
‫בצד השני?‬
‫האבל.‬
‫אולי הגרוע מכול כבר מאחורייך.‬
‫איך יודעים כשמפסיקים להתאבל?‬
‫אני חושבת שזה כשאת נזכרת במישהו,‬ ‫ומרגישה שלווה, לא כאב.‬
‫חשבתי עליו אתמול, כשיצאתי לשוט.‬
‫זוכרת כשהוא אמר לנו לקרוא לו ״קפטן מונרו״?‬
‫כן.‬
‫הוא היה כזה טיפשון לפעמים.‬
‫נדמה לי ששתיתם מרגריטות בארוחת הבוקר.‬
‫כן, אני זוכרת. נרדמתי לפני ארוחת הצהריים.‬
‫אחזור אלייך, טוב?‬ ‫-טוב. אוהבת אותך.‬
‫לא התכוונתי להפריע.‬
‫זה בסדר.‬
‫אז… שיקרת לשרמיין?‬
‫לא בכוונה.‬
‫זה היה תירוץ.‬ ‫-למה?‬
‫עברתי בבית שלה,‬ ‫והוא היה מלא ברהיטי תינוקות, ואני פשוט…‬
‫לא הייתי מוכן.‬
‫לא רציתי שהיא תיפגע.‬
‫אני בטוחה שאם תגיד לה את זה, היא תבין.‬
‫שלא תחשוב שההילחצות שלי היא סימן‬ ‫שאני לא מוכן להיות אבא, כי אני כן.‬
‫אני יודעת.‬
‫ואם אני מוכן או לא, זה לא משנה.‬
‫אני רק רוצה שלילדים שלי יהיה אבא.‬ ‫-זה מה שיקרה.‬
‫היא לא מקשיבה לי. את מוכנה לדבר איתה?‬
‫רק שתדע את כל העובדות לפני שהיא מחליטה.‬
‫בטח. כמובן.‬
‫תודה.‬ ‫-תיקח את טאקר?‬
‫כן.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫בהצלחה.‬
‫טאקר, בוא.‬
‫ניתן לבנות לדבר.‬
‫זה לא צריך להדאיג אותך.‬
‫- הבר של ג׳ק -‬
‫היי, הופ. מה תרצי?‬
‫אני רוצה לשמור תא.‬
‫טוב. ל…?‬
‫ארוחת ערב. שני סועדים. חמש בערב.‬
‫לא נראה לי שצריך לשמור מקום בשביל זה.‬
‫אני רוצה לוודא שיהיה לנו תא.‬ ‫מאחור, אם אפשר.‬
‫מפגש רשמי של ראשת העיר?‬ ‫-מה, אתה חוקר אותי?‬
‫פשוט נשמע שמדובר בארוחה חשובה.‬
‫אני נפגשת לארוחת ערב עם דוק.‬
‫אז למה לעשות מזה עניין?‬
‫אתם סועדים פה כל הזמן.‬
‫זה יותר…‬
‫אינטימי מהרגיל.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אבל זה באמת לא סיפור,‬
‫אז אודה לך אם תשמור‬ ‫את ה״באמת״ שלך לעצמך.‬
‫הגיע הזמן שאת ודוק תחזרו להיות ביחד.‬
‫טוב…‬
‫כן, אנחנו נותנים עוד צ׳אנס לזוגיות שלנו.‬
‫אני חושב שזה נהדר.‬ ‫-למה?‬
‫טוב, ברור שאתם אוהבים אחד את השנייה.‬
‫אנחנו רבים כמו חתולים וכלבים.‬ ‫-או כמו זוג נשוי.‬
‫ניסינו פעם. זה לא הלך.‬
‫יש דברים שצריך להשרות במרינדה…‬
‫לפני ששמים אותם על הגריל.‬ ‫-יש לך עוד מטפורות מתחום האוכל?‬
‫רק אחת.‬
‫תודה על שיחת המוטיבציה.‬
‫ניפגש הערב.‬
‫אני נורא מצטערת.‬
‫לא ידעתי שהייתה לך לידת מת.‬
‫תראי, אני רק מספרת לך את זה‬ ‫כדי לתת לך פרספקטיבה אחרת,‬
‫כדי שתוכלי לקבל את ההחלטה הנכונה‬ ‫לך ולתאומים שלך.‬
‫עוד לא התגברתי על אובדן הבת שלי.‬
‫אני חושבת שלעולם לא אתגבר.‬
‫לא הייתי מאחלת את זה לאף אחד.‬
‫לכן אני רוצה לוודא שתנקטי‬ ‫בכל צעדי הזהירות האפשריים.‬
‫את יודעת, אני אחות.‬
‫אני מיילדת. בעלי היה רופא.‬
‫ידענו מה הסיכונים,‬
‫עשינו הכול כמו שצריך, ובכל זאת…‬
‫האשמתי את עצמי.‬
‫אני חושבת שאילו עשיתי משהו לא קונבנציונלי,‬
‫לעולם לא הייתי סולחת לעצמי.‬
‫אז מה לדעתך אני צריכה לעשות?‬
‫אני חושבת שאנחנו צריכות למצוא‬
‫את האופציה הבטוחה ביותר,‬
‫שעדיין תרגישי בה מוגנת.‬
‫טוב.‬
‫אני גם רוצה שתדעי ש…‬
‫ירדתי לנהר אתמול כדי לחפש את ג׳ק.‬
‫רציתי לוודא שהוא בסדר אחרי שעזבתם.‬
‫כן…‬
‫טוב…‬
‫בכל זאת,‬
‫הוא אמר את האמת רק כשהתעמתתי איתו.‬
‫איך אני אמורה לבטוח בו?‬
‫הוא אבא שלהם.‬
‫כשהתאומים ייוולדו, את תרצי שהוא יתמוך בך.‬
‫למה אתה בחוץ?‬
‫הן עדיין בפנים, עובדות על תכנית הלידה,‬
‫וג׳ק השאיר אותי עם הכלב.‬
‫הן עדיין שם? טוב ששרמיין עוד לא ילדה באמת.‬
‫בכל אופן, באתי לבשר לך‬ ‫שהזמנתי לנו שולחן במסעדה הערב.‬
‫איפה?‬
‫אצל ג׳ק.‬
‫את רוצה לאכול אצל ג׳ק?‬
‫לא.‬
‫אבל בוא נתלוש את הפלסטר.‬
‫מי שרוצה לרכל, שירכל.‬
‫טוב, למעשה…‬
‫שמרתי לנו מקום בעצמי.‬
‫המסעדה האחרת היחידה ברדיוס של 8 ק״מ‬ ‫היא ״קרליז״, ואתה שונא אותה.‬
‫ייתכן שכופפתי את הכללים.‬
‫היי, הופ.‬
‫דוק, תצטרף אלינו?‬
‫תכף אבוא.‬ ‫-יופי.‬
‫אז להודיע לפריצ׳ר שביטלנו?‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫אני חושב שתוכלי להשאיר את המטרייה בבית.‬
‫טוב.‬
‫טאקר… שוב רק אתה ואני.‬
‫טוב.‬
‫אז שרמיין וג׳ק הסכימו על תכנית לידה,‬
‫ורצינו לשמוע את דעתך.‬
‫טוב.‬
‫טוב? שרמיין תלד כאן, במרפאה,‬
‫איתך, ובנוכחות דולה.‬
‫זה רעיון טוב.‬
‫דולה תעזור לך להתמודד עם החרדה.‬
‫ויהיה אמבולנס בכוננות‬
‫לקחת את שרמיין והתינוקות לגרייס ואלי,‬ ‫במידת הצורך.‬
‫יפה.‬
‫אז מה דעתך?‬
‫שרמיין?‬
‫הייתי מעדיפה ללדת בבית, אבל…‬
‫אני יכולה לחיות עם זה.‬
‫יופי.‬
‫נראה שיש לכם תכנית.‬
‫כן.‬
‫אם תסלחו לי,‬
‫אני ערה משלוש וחצי, אז אצא להפסקה.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫מזל טוב.‬
‫היי, מל.‬
‫תודה שדיברת עם שרמיין,‬
‫אבל באמת, יכולנו לבחור יום אחר לזה.‬
‫לא, אני שמחה שפתרנו את זה.‬
‫אני פשוט חושב שהיית צריכה‬ ‫להתמקד בעצמך היום.‬
‫אתה יודע מה?‬ ‫יילדתי תינוק מקסים הבוקר,‬
‫אז זה נהדר.‬
‫בכל זאת.‬
‫בטח לא היה קל‬ ‫להתמודד איתי ועם שרמיין.‬
‫אתה יודע שאתה אחת הסיבות‬ ‫שאני עדיין שורדת?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫לא הייתי שורדת יותר מיומיים בווירג׳ין ריבר‬
‫לולא אתה.‬
‫אז תודה.‬
‫מקסים כאן.‬ ‫-כן.‬
‫למה שינית את דעתך?‬
‫חשבתי שתרגישי יותר טוב‬
‫אם נתקדם בצעדים קטנים.‬
‫אילו ידעתי קודם,‬ ‫יכולת לחסוך ממני המון לחץ.‬
‫תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫-מפואר.‬
‫אנחנו כבר כאן,‬ ‫אז בואי נעשה את זה כמו שצריך.‬
‫לחיינו.‬
‫יש פה פירות ים מעולים,‬
‫אז אם בא לך לובסטר, לכי על זה.‬
‫לא ידעתי שאתה מכיר את ארקיידה.‬ ‫-אני לא.‬
‫אז איך מצאת את המקום הזה?‬ ‫-מישהי המליצה עליו.‬
‫דוק?‬
‫הופ!‬
‫היי!‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫טעמת את זה? זה מעולה.‬
‫היי, תפסיקי לאכול את זה!‬
‫נצטרך להכין עוד!‬
‫תפסיקי!‬ ‫-להפסיק מה?‬
‫את מפזרת בצק בכל מקום!‬ ‫-אז מה?‬
‫אין לי כוונה לנקות את זה.‬
‫תפסיקי!‬ ‫-מה?‬
‫היי! אם תזרקי עוד חתיכה, את…‬
‫מה?‬
‫את…‬ ‫-מה?‬
‫את…‬
‫מה?‬ ‫-את תהיי בצרות צרורות.‬
‫אני מתה על צרות צרורות.‬
‫לא!‬
‫אלוהים, לא! רק עכשיו חפפתי!‬
‫ניסיתי להזהיר אותך…‬ ‫-זה הסוף שלך!‬
‫היי, ג׳ק.‬
‫פריץ׳.‬
‫היי, שריף.‬
‫יש חדש?‬
‫המת שלנו הוא בחור בשם ליאו קאוונה.‬
‫נשמע מוכר?‬
‫אני לא מזהה את השם,‬
‫אבל זה ללא ספק האיש שתקף את מל.‬
‫מצאנו טביעות אצבעות על הסכין,‬ ‫ויש התאמה.‬
‫טוב שזיהיתם אותו.‬ ‫עכשיו צריך לברר מי הרג אותו.‬
‫כן.‬
‫זה יכול להישאר אצלי?‬ ‫-בבקשה. יש לי הרבה עותקים.‬
‫תודה.‬
‫סליחה, רק שנייה.‬
‫אז… יש חשודים?‬
‫עדיין לא,‬
‫אבל זה רק עניין של זמן.‬
‫הכלבים סורקים את היער.‬
‫אם יש שם משהו, אנחנו נמצא אותו.‬
‫תפריט?‬ ‫-אשמח.‬
‫תודה רבה שהזמנת אותי להצטרף אליכם.‬
‫אני מתחילה להאמין בקארמה.‬
‫ואני שמחה שסמכת על ההמלצה שלי.‬
‫נכון שזאת מסעדה נפלאה?‬
‫זו אחת המסעדות האהובות עליי בכל הזמנים.‬
‫הדרמטולוג שלי נמצא בסמוך,‬
‫ואני מגיעה הנה לפחות פעמיים־שלוש בחודש.‬
‫אבל היום החלטתי לפנק את עצמי‬
‫ולעשות קצת קניות אחרי התור,‬
‫וחשבתי… למה לא לסעוד בחוץ?‬
‫בעיניי דרמטולוגיה זה בזבוז כסף.‬
‫מים וסבון מרפאים הכול.‬
‫הופ, לא! את חיה בטעות איומה.‬
‫טיפול דרמטולוגי עקבי הוא הסיבה שאף אחד‬ ‫לא יאמין שאנחנו כמעט באותו הגיל.‬
‫חשבון, בבקשה.‬ ‫-סליחה, יש לי בחילה פתאום.‬
‫יש לי רעיון נפלא.‬
‫אני יוצאת להפלגה עם טעימת יינות.‬ ‫אולי תבואו שניכם?‬
‫מה המסלול?‬
‫ובכן, יוצאים מסיאטל,‬
‫מפליגים דרומה לאורך החוף, וחוזרים.‬
‫נשמע נחמד מאוד.‬
‫זכור לי שגרת פעם בסיאטל.‬
‫נכון.‬
‫אלוּן לא רחוק מהמזח ברח׳ בל‬
‫בלילה שלפני ההפלגה.‬
‫יש לך הצעות?‬
‫יש לי ידיד שגר באזור הזה.‬
‫אני יכול לבקש ממנו המלצות, אם תרצי.‬
‫זה יהיה מדהים, תודה.‬
‫משהו לא בסדר?‬
‫נראה לי שצריך לבדוק לי את המשקפיים.‬
‫את יכולה לקרוא את שתי השורות התחתונות?‬ ‫-בטח.‬
‫בוא נראה.‬
‫זה באמת די קטן.‬
‫פניי לשלום.‬
‫אני צריך שתעזור לי.‬
‫לא הייתי צריך להיות מעורב בעניין עם לילי.‬
‫קלווין שלח אותך?‬ ‫-לא.‬
‫באתי בשביל עצמי.‬
‫אתה הרסת את העסקה. אני רוצה שתתקן אותה.‬
‫מגיע ללילי לדעת עם מי יש לה עסק.‬
‫וזה תפקידך לספר לה?‬
‫היא חברה.‬
‫ואתה תמיד כזה חבר טוב, מה?‬
‫היא לא תמכור את החווה לקלווין.‬
‫רוצה לדעת מה אני חושב?‬
‫לא.‬
‫אני חושב שהורג אותך‬ ‫שאני מצליח בכוחות עצמי.‬
‫אז הצלחה בעיניך זה לעבוד אצל סוחר סמים?‬
‫תודה בזה: אתה שונא את העובדה‬ ‫שאני עושה יותר כסף ממך.‬
‫מה שאתה עושה זאת לא עבודה.‬
‫זאת עבירה פלילית.‬
‫קלווין רוצה שאנהל את העסק.‬
‫שמעת על הגופה שנמצאה ביער?‬
‫תראה.‬
‫זה…‬
‫זה היחס שקלווין נותן לעובדים שלו.‬
‫אתה לא יודע את זה.‬
‫אני לא יכול להוכיח, אבל אני יודע.‬
‫נמצא חווה אחרת.‬
‫בבקשה.‬
‫אם לא אכפת לך מהחיים שלך,‬ ‫למה שיהיה לי אכפת?‬
‫קוני.‬
‫זה לא היה הוא.‬
‫אמרתי לך.‬
‫כן, אבל כלבנים ממשיכים לסרוק את היערות.‬
‫פריצ׳ר, היערות האלה בלעו כמויות‬ ‫של גופות וראיות‬
‫שאנחנו לא מעלים בדעתנו.‬ ‫-ובכל זאת!‬
‫הם לא בדיוק הזעיקו את ה־FBI.‬
‫זה שריף של עיירה קטנה, עם משאבים מוגבלים.‬
‫טוב, אבל…‬
‫בצבא לומדים לדאוג תמיד לגיבוי.‬
‫להיות מוכן לתרחיש הגרוע ביותר.‬
‫אז נעבור לתכנית ב׳.‬
‫איזו תכנית ב׳?‬
‫רק ליתר ביטחון,‬
‫וכמו שאמרתי, הסיכויים קלושים.‬
‫נכין לך ולפייג׳ אליבי.‬
‫דוק!‬
‫מל פה?‬
‫לא, אמרתי לה שהיא יכולה לבוא אחר הצהריים.‬
‫קניתי לה לאטה בתור תודה על אתמול.‬
‫אתה מוזמן להשאיר אותו במטבח.‬
‫לא. אקח אותו אליה כל עוד הוא חם, אבל תודה.‬
‫דוקטור מולינס.‬
‫אני צריך צ׳ק־אין מוקדם,‬
‫וגם…‬
‫הסעה למזח ברח׳ בל.‬
‫היי, מל. זה אני.‬
‫היי, מה קרה?‬
‫- פסיפיק לייף, ביטוח חיים‬ ‫לכבוד מארק מונרו -‬
‫זה הועבר לכאן מהבית שלנו באל־איי.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫טעיתי. לא יהיה בסדר.‬
‫לא, פשוט לא.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬