‫היי.‬
‫ריקי אמר שאמצא אותך כאן.‬
‫הוא ילד טוב, אבל לא יודע לשמור סוד.‬
‫סליחה. אתה רוצה להיות לבד?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אני יכולה ללכת.‬
‫לא.‬
‫חשבתי שתתכונן לפיקניק מחר.‬
‫אולי בהמשך.‬
‫לא ראיתי אותך כבר כמה ימים.‬
‫בחיי…‬
‫אני משתדל לסדר כמה דברים.‬
‫כן.‬
‫תאומים זה לא צחוק.‬
‫כן.‬
‫מה אני אעשה?‬
‫ואם אדפוק את הכול?‬
‫הבטחתי לשרמיין שאתמוך בה בכל מצב,‬
‫וזה מה שאעשה, אבל אני מתחיל להבין‬ ‫שאין לי מושג איך זה ייראה.‬
‫והיא?‬
‫אני די בטוח שהיא רוצה שנגור יחד.‬
‫ואם אסכים לזה, היא תחשוב ש…‬
‫יש לנו עתיד ביחד, ובידיעה איך אני מרגיש,‬
‫נראה לי לא הוגן‬ ‫לתת לה לטפח תקוות שווא.‬
‫אבל בגלל שיהיו לנו…‬
‫תאומים…‬
‫יידרש מאמץ כפול כדי לטפל בהם,‬ ‫ואני יודע שלא אסתדר בכוחות עצמי, אז…‬
‫כאילו…‬
‫אם אני רוצה סיכוי‬ ‫להיות שם בשביל הילדים שלי, אז…‬
‫אני חושב שנהיה חייבים לחיות יחד.‬
‫אתה יודע שאתה גר בקהילה‬ ‫שבה עוזרים אחד לשני כשמישהו זקוק לעזרה,‬
‫אז לא תהיה לבדך.‬
‫אתה רק צריך ללמוד לבקש עזרה.‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫הייתי שואלת אם הדגים נוגסים,‬
‫אבל אני מניחה שמקל הדיג צריך להיות במים.‬
‫טכנית, זאת חכה.‬
‫כן, חכה.‬
‫לפחות לא קראתי לזה ״מה־שמו ארוך״.‬
‫היא לא אמורה להיות במים?‬
‫כן, בשלב מסוים. ככה זה עובד בדרך כלל.‬
‫זה אמור להיות מרגיע, נכון?‬
‫כן. אין טוב מזה.‬
‫את רוצה לנסות?‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫אראה לך איך.‬
‫טוב.‬
‫קחי את החכה.‬
‫החכה, כן.‬
‫קודם כל, מורידים את הדבר הזה,‬
‫וזה מאפשר לחוט להתגלגל בחופשיות.‬
‫טוב?‬
‫תני לי את יד שמאל.‬
‫לכאן.‬ ‫-כן.‬
‫בעזרת האצבע,‬
‫תצמידי את החוט לחכה כאן.‬
‫שם. טוב?‬ ‫-כן.‬
‫טוב?‬ ‫-ואז אני שמה יד כאן.‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫לכי אחורה… זהירות על העץ.‬
‫טוב, ואז תושיטי קדימה,‬
‫לעבר המים. שם נמצאים הדגים.‬ ‫-כן.‬
‫טוב?‬
‫וברגע שהיא משמאלך,‬
‫תשחררי את האצבע.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב?‬
‫קדימה.‬
‫עכשיו את דגה.‬ ‫-אני דגה!‬
‫זה היה קל.‬ ‫-כן.‬
‫אבל אתה יודע מה זה אומר, נכון?‬
‫מה?‬
‫טוב,‬
‫אם אני יכולה ללמוד לדוג, אז…‬
‫אוי… בחייך.‬
‫נראה לי שלגדל תאומים‬ ‫זה קשה יותר מאשר להטיל חכה.‬
‫שכה אחיה,‬
‫אתה ממעיט בערכה‬ ‫של חוויית הדיג הראשונה שלי?‬
‫חלילה וחס.‬
‫חסר לך.‬
‫לוחמנית!‬
‫רוצה שוב?‬
‫כן.‬
‫טוב…‬
‫תסירי את זה.‬ ‫-כן.‬
‫תחזיקי את החוט.‬ ‫-כן.‬
‫כן. ככה.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫משלוח!‬
‫היי.‬
‫איך היה?‬
‫מנת היום בבר היא פורל,‬ ‫אז הייתי אומר שהצלחתי.‬
‫הבאתי לך מרק עוף ואטריות, וקרקרים.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫חיפשתי אותך בטלפון.‬
‫כן, טוב… הקליטה בעייתית בנהר.‬
‫את יודעת את זה.‬
‫מה שלומך?‬
‫יותר טוב.‬
‫יופי.‬
‫נסעת לשם לבדך?‬
‫כן, ואז…‬
‫מל באה.‬
‫נחמד מצדה.‬
‫טוב. אני…‬
‫אני לא רוצה לשחק משחקים, אז…‬
‫אם יש לך משהו להגיד, פשוט…‬
‫תגידי.‬
‫טוב.‬
‫אתה ומל ביחד?‬
‫לא.‬
‫אתה שוכב איתה?‬
‫אני חושב שמוטב לכולנו שלא נדבר על מל.‬
‫זה קרה בזמן שעוד היינו ביחד?‬
‫אעמיד פנים שלא שאלת.‬
‫טוב, אז…‬
‫התחלת לשכב איתה אחרי שנפרדנו.‬
‫כן.‬
‫פעם אחת.‬
‫טוב.‬
‫שרמיין, אני לא רוצה לפגוע בך.‬
‫וזו בדיוק הסיבה‬ ‫שאני לא רוצה לדבר על חיי הפרטיים.‬
‫אתה צודק.‬
‫ותודה לך על הכנות.‬
‫לא הייתי משקר לך.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אני הולך לעזור לפריצ׳ר‬ ‫להכין את הגריל למחר.‬
‫אני לא יכולה לבוא לפיקניק,‬
‫אז אולי אחר כך,‬
‫תבוא הנה ותישאר לישון?‬
‫רק לילה אחד.‬
‫תראי, חשבתי על זה. טוב?‬
‫ו…?‬ ‫-וזה רעיון גרוע.‬
‫כלום לא יקרה, ג׳ק.‬
‫אני חושב שחשוב להקפיד על גבולות מסוימים‬
‫כדי שלא יהיה שום בלבול לגבי המצב.‬
‫טוב.‬
‫אני מבינה.‬
‫יופי.‬
‫אני שמח שהבהרנו את זה.‬
‫בכל פעם שאני רואה נגנים מתחממים,‬
‫כולי מתכווץ מבפנים.‬
‫זה כאילו חזרתי לגיל 13,‬ ‫ואני מתכונן לרסיטל.‬
‫על מה ניגנת?‬ ‫-על כינור.‬
‫לא הייתי מוכשר.‬
‫אימא שלי הייתה הנגנית המוכשרת במשפחה.‬
‫חלילנית, אבל ידעה לנגן בכל כלי.‬
‫היא הכירה לי את כל המאסטרים:‬ ‫באך, מוצרט, שופן.‬
‫המוזיקה עזרה לנו לשרוד תקופות קשות.‬
‫רוצה תכנייה?‬
‫לקחת תכנייה במקרה?‬
‫שכחתי את המשקפיים שלי.‬
‫אין דבר, אני אעזור.‬
‫כן.‬
‫הנה. נעשה את זה יחד.‬
‫״ארבע העונות,‬
‫קונצ׳רטו לכינור במי מז׳ור…״‬
‫תראה!‬
‫אמרתי… תראה!‬
‫מה? על מה אני מסתכל?‬
‫דוק פה עם מיוריאל!‬
‫אתה יודע מה זה אומר.‬
‫כן,‬
‫שהופ ניצלה מהקונצרט המשעמם הזה.‬
‫אתם סגורים?‬
‫היי. בדיוק עמדתי לצאת לפיקניק.‬
‫את ליזי, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫היי. את צריכה משהו עכשיו,‬
‫או שזה יכול לחכות למחר?‬ ‫-הייתי מעדיפה עכשיו.‬
‫טוב. אין בעיה.‬ ‫-כל דבר שאספר לך הוא סודי, נכון?‬
‫אני בת 19, למקרה שתהית.‬
‫כן. כל שיחה שלנו היא סודית לחלוטין.‬
‫יופי, כי אם דודה שלי הייתה יודעת שאני כאן,‬ ‫הראש שלה היה עולה באש.‬
‫אני מקווה שזאת הגזמה.‬
‫אז זהו שלא.‬
‫כן. בסדר. תיכנסי.‬
‫ברוכים הבאים לפיקניק הקהילתי ה־33‬ ‫של וירג׳ין ריבר.‬
‫כל החדשים שבקהל, תודה שבאתם.‬
‫כמיטב המסורת,‬
‫האירוע הזה מגייס תרומות‬ ‫למשפחות נזקקות בווירג׳ין ריבר.‬
‫העיירה החליטה, ברוב קולות,‬ ‫שידידינו, משפחת המילטון,‬
‫תקבל את התרומות השנה.‬
‫הם נפגעו קשות בסערה בחודש שעבר,‬ ‫והם זקוקים לעזרה.‬
‫אל תשכחו למצוא את בני הזוג שלכם‬ ‫למרוץ הביצים.‬
‫הפרס הוא: כל הגולות!‬
‫ועכשיו הכיף מתחיל!‬
‫שמעתי שננסי וצ׳רלס הם צמד.‬
‫אנחנו חייבים להתאמן.‬
‫הניצחון בכיס שלנו, כמו כל שנה.‬
‫החליפו לצ׳רלס את שני מפרקי הירך.‬
‫כן. עכשיו יש לו אגן של גבר בן 40.‬
‫ננסי היא מתעמלת לשעבר. בחייך!‬
‫חמוד בעיניי שאתה תחרותי כל כך‬ ‫בגלל משהו טיפשי כל כך.‬
‫ניצחנו שבע שנים ברצף.‬ ‫זאת מורשת. זאת המורשת שלי.‬
‫בסדר. תן לי רגע לעבור בין כולם.‬
‫טוב. ניפגש על שפת הנהר. אל תתעכבי.‬
‫הופ?‬
‫נראה שאת ודוד מאוד…‬
‫מיודדים.‬
‫למה שלא נהיה?‬ ‫-טוב…‬
‫חשבתי ש… בגלל הגירושין…‬
‫זו לא סיבה לא להיות ידידים.‬
‫כמה טוב לשמוע את זה.‬
‫למה?‬ ‫-טוב…‬
‫כשראיתי איך מיוריאל‬ ‫נמרחה על דוק בקונצרט של ויואלדי,‬
‫ריחמתי עלייך נורא.‬
‫הם התמזמזו כמו זוג בני נוער‬
‫במשך כל הקונצ׳רטו הראשון.‬
‫״התמזמזו״?‬
‫את יודעת…‬
‫לא, ג׳ו אלן. אני לא יודעת.‬
‫הופ… את לא מקנאה, נכון?‬
‫מה פתאום.‬
‫פשוט ורנון הוא לא אחד ש״מתמזמז״.‬ ‫-טוב…‬
‫אם את לא מאמינה לי, תשאלי את ניק.‬
‫הוא ישב לידי.‬
‫סלחי לי.‬
‫פריצ׳ר,‬
‫פייג׳ השאירה לך מפתח נוסף למשאית המאפים?‬
‫רק אחד. למה?‬
‫ליזי איבדה את המפתח.‬
‫בחיי, הבחורה הזאת…‬
‫העסק פועל, אבל לא נוכל לעשות סגירה.‬
‫אולי פייג׳ השאירה מפתח נוסף בבית שלה.‬
‫אסע לחפש כשירד קצת העומס.‬
‫אתה מקסים.‬
‫היי.‬
‫חשבתי שאולי התחרטת.‬
‫לא.‬
‫לא, פשוט היו לי עניינים במרפאה.‬
‫היי, פריץ׳.‬
‫היי, טוב שבאת.‬ ‫-תודה.‬
‫זו רק אני, או שנועצים בי עיניים?‬
‫איך אפשר להאשים אותם?‬ ‫תראי איזו שמלה. את מהממת.‬
‫זה לא בגלל השמלה.‬ ‫-זה כן, תאמיני לי.‬
‫נכון, פריץ׳?‬
‫זה בגלל השמלה?‬ ‫-כן.‬
‫זה בגלל השמלה.‬ ‫-את נראית טוב.‬
‫תודה.‬
‫לא נראה לי ש…‬
‫סבתא של ריקי נועצת עיניים בגלל השמלה שלי.‬
‫בחייך. את קצת בפרנויה?‬
‫את פשוט לא רגילה לאנשים ידידותיים.‬
‫האנשים באל־איי ידידותיים.‬
‫באמת?‬
‫את רוצה לפתוח את זה לדיון?‬
‫טוב, קדימה.‬
‫באמת?‬
‫אבדוק מה שלום הופ.‬ ‫-כן.‬
‫אתה יכול פשוט לגשת ולדבר איתה.‬
‫ניסיתי.‬
‫המילים כל פעם בורחות לי.‬ ‫-יש בנות שחושבות שזה חמוד.‬
‫אני לא רוצה שהיא תחשוב שאני חמוד.‬ ‫-לא…‬
‫תאמין לי, זאת התחלה לא רעה.‬
‫פשוט תהיה אתה.‬
‫אנסה.‬
‫אחרי שאכין את ההמבורגר הזה.‬
‫- שולחן תרומות -‬
‫תודה.‬
‫היי, הופ.‬ ‫-היי.‬
‫אפשר לעזור במשהו?‬
‫עיתוי מושלם.‬
‫קשה למצוא עובדים טובים בימינו.‬
‫אני צריכה שתיקחי את התרומות,‬ ‫תרשמי את הסכום, השם והכתובת,‬
‫תשימי את הכסף במעטפה, תדביקי אותה,‬
‫ותשימי אותה בקופה.‬ ‫-טוב.‬
‫מקבלים צ׳קים, או רק מזומנים?‬
‫כן.‬
‫טוב.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אני רוצה לתרום למשפחת המילטון.‬
‫מקבלים כרטיסי אשראי?‬ ‫-רק מזומן או אשראי.‬
‫מצטערת.‬ ‫-טוב.‬
‫אלוהים, איזה תליון הורס.‬
‫תודה. הוא מ…‬
‫חנות וינטג׳ קטנה בסן פרנסיסקו‬ ‫שמתמחה בפריטים של שאנל.‬
‫נשמע אלוהי.‬
‫תודה.‬
‫שמי ג׳יימי, דרך אגב.‬
‫ג׳יימי. מל.‬
‫נעים להכיר.‬
‫תודה על התרומה.‬
‫עברת הנה לאחרונה, או…?‬
‫לא, יש לי מסעדה בסן פרנסיסקו,‬
‫ופעם בשנה, אני מבלה חודש במקום מרוחק‬ ‫כדי לעשות סדר בראש.‬
‫את יודעת מה? כדאי לך לבקר בבר של ג׳ק.‬
‫השף שם, פריצ׳ר, מוכשר בטירוף.‬
‫בר?‬ ‫-אני יודעת, גם אני חשבתי כמוך.‬
‫אבל בחיי, הוא גאון נדיר.‬
‫אנסה.‬ ‫-טוב.‬
‫השערות שלי עומדות, או…?‬
‫לא. הוא מושלם.‬
‫אני לא מבינה.‬ ‫-זה עדיף על פני התעלמות.‬
‫סליחה, כדאי שאשחרר אותך.‬ ‫-טוב.‬
‫אבל אני מקווה שניפגש.‬ ‫-כן.‬
‫נעים להכיר. ביי.‬
‫סליחה. רק שנייה.‬
‫מל, חמודה…‬
‫היי, ג׳ו אלן.‬
‫מה שלומך?‬
‫מצוין, ואת?‬
‫אני גאה בך שבאת הנה.‬
‫את יודעת, אני לא היחידה שהתנדבה.‬
‫אני רק רוצה שתדעי ש…‬
‫אני בצד שלך.‬
‫טוב.‬
‫תודה.‬
‫אם אראה את הופ, אמסור לה.‬ ‫-כן.‬
‫העודף בשבילך.‬ ‫-תודה.‬
‫אני צריכה לאתר טירה מתנפחת?‬
‫תאיישי את המשאית.‬ ‫-אל תשאירי אותי פה לבד.‬
‫את לא לבד.‬
‫יש תור של לקוחות שיארחו לך לחברה.‬
‫את יודעת למה התכוונתי.‬ ‫-יהיה בסדר.‬
‫התנורים מלאים.‬
‫את רק צריכה להקשיב לטיימר.‬
‫את לא מפירה איזה מיליון חוקי עבודה?‬
‫את לא משלמת לי על זה.‬
‫זה אירוע התרמה.‬
‫זאת אומרת שכולנו תורמים מזמננו.‬
‫אז תפסיקי להתבכיין.‬
‫ושלא יישרפו לך הקרואסונים.‬
‫קיבלת את ההודעה של סטיב?‬ ‫-זה בטיפול.‬
‫יופי. וראית את פריצ׳ר?‬ ‫ג׳ק מתפעל את הגריל לבדו.‬
‫הוא קפץ לבית של פייג׳.‬ ‫-בחיי, איזה בלגן…‬
‫למה אנשים לא ממלאים‬ ‫את המשימות שהוטלו עליהם?‬
‫דרך אגב, דוק מחפש אותך.‬
‫ואני מחפשת מישהו שיעזור לג׳ק.‬
‫בבקשה. תיהנה.‬
‫היי, לילי.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-מצוין, תודה.‬
‫תרצי המבורגר או נקניקייה?‬
‫אתה יודע מה? נראה לי שאקח המבורגר.‬
‫טוב. מיד.‬
‫איפה קלואי?‬
‫בעגלה, מנמנמת. לידיה שומרת עליה.‬
‫לא הייתי מתנגד לנמנם כרגע.‬
‫אני נרגשת מכדי לישון.‬
‫למה?‬
‫קיבלתי הצעה לרכישת החווה שלי.‬
‫לא ידעתי שאת רוצה למכור.‬ ‫-לא רציתי, אבל קיבלתי הצעה נדיבה, במזומן.‬
‫מזל טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה הראשון שסיפרתי לו.‬
‫לא נאבד אותך, נכון?‬
‫לא, פשוט אעבור לבית קטן, קרוב יותר לעיירה.‬
‫אז מי יחליף אותך?‬
‫״אמרלד עצים״.‬
‫הקונה היא חברה לעצים?‬ ‫-כן.‬
‫כן, הם כנראה רוצים להתרחב.‬
‫אין הרבה עצים בשטח שלך.‬ ‫-נכון, אבל…‬
‫בריידי מבטיח שהם יחזירו עטרה ליושנה.‬
‫בריידי?‬ ‫-כן.‬
‫הוא מייצג את הקונה.‬
‫בהתחלה נלחצתי, אבל…‬
‫בגלל שאתה ובריידי חברים טובים,‬ ‫הבנתי שזה כמו לעשות עסקים איתך.‬
‫אז תאחל לי הצלחה.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫היי, ריקי.‬
‫היי, מל.‬
‫זה מסבתא שלי וממני.‬
‫היא כתבה מכתב למשפחת המילטון‬ ‫וביקשה שתוסיפי אותו לתרומות.‬
‫בשמחה.‬
‫יופי, תודה.‬ ‫-רגע, ריקי.‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה?‬
‫בטח.‬
‫אנשים ניגשים אליי כל הזמן‬ ‫ואומרים לי שהם בצד שלי.‬
‫אתה יודע במה מדובר?‬
‫כן, זה אומר שהם בצד שלך.‬
‫כן, אבל בצד שלי במה?‬
‫אני לא צריך להיות זה ש…‬
‫אנא. זה מטריף אותי.‬
‫סבתא שלי שמעה‬ ‫מהספרית שלה בקליר ריבר ש…‬
‫שאת…‬
‫שכבת עם ג׳ק כדי לגנוב אותו משרמיין.‬
‫מה?‬
‫רק שתדעי, ‬
‫אני וסבתא שלי לגמרי בצוות מל.‬
‫עד הסוף. במאה אחוז.‬ ‫-אתם בצוות מל?‬
‫כן.‬ ‫-יש גם ״צוות שרמיין״?‬
‫טוב…‬ ‫-אלוהים!‬
‫ריקי, אתה אומר לי‬ ‫שכל העיירה מדברת על זה?‬
‫סביר להניח שלא כל העיירה.‬ ‫-אלוהים…‬
‫יש לי טלפון. כדאי שאענה, אז…‬
‫זה לא בגלל השמלה שלי.‬
‫מה?‬ ‫-יש צוותים, ג׳ק.‬
‫צוותים.‬
‫סביב תחרות הביצים?‬ ‫-לא. סביבנו.‬
‫יש ״צוות שרמיין״ ו״צוות מל״.‬
‫כן. מתברר שכולם חושבים ששכבנו.‬
‫באמת שכבנו.‬
‫אבל רק שנינו יודעים על זה, נכון?‬
‫נכון?‬
‫ג׳ק?‬
‫אוי, ג׳ק…‬
‫שרמיין שאלה אותי אתמול, ישר בפנים.‬
‫מה הייתי אמור לעשות? לשקר לה?‬
‫אתמול?‬ ‫-כן, כשחזרתי מהדיג.‬
‫וואו. היא כנראה עשתה טלפונים כל הלילה.‬
‫נראה שהיא קיבלה את זה יפה.‬
‫לכן לא סיפרתי לך.‬ ‫-היא מן הסתם לא קיבלה את זה יפה.‬
‫מן הסתם.‬ ‫-זה לא מצחיק!‬
‫לא, זה לא מצחיק.‬
‫זה מגוחך.‬ ‫-שמתי לב שאין ״צוות ג׳ק״.‬
‫וגם אם כן, זה היה מחמיא לי.‬
‫האמנם.‬ ‫-כן.‬
‫צר לי.‬
‫מה אני יכול לעשות?‬
‫נסה להשתיק את החברה שלך.‬
‫טוב…‬
‫נו, פייג׳. איפה המפתחות?‬
‫טוב…‬
‫- וינס מתקשר -‬
‫- ווס, איפה אתה? תחזור אליי.‬ ‫מה קורה? מצאת אותה? -‬
‫היי.‬
‫-היי.‬
‫רציתי להודות לך שוב על הקונצרט.‬
‫זה היה ערב מקסים.‬
‫באמת. נכון?‬
‫ואגב, ראית את הופ?‬ ‫-כן.‬
‫בפעם האחרונה שראיתי אותה,‬ ‫היא צרחה על חבורת ילדים ליד משאית אוכל.‬
‫היא יודעת שאנחנו צריכים להתאמן‬ ‫לקראת מרוץ הביצים, אבל לא נאה לה.‬
‫אתם באמת הצמד המועדף.‬
‫אולי לא השנה.‬
‫למען האמת, אני זקוקה לעצה.‬
‫את בתחרות?‬
‫כן, אם אמצא בן זוג.‬
‫טוב, נראה שיש לי זמן פנוי.‬
‫טוב. קודם כול, כדאי שנדבר על ההעברה.‬
‫זה החלק הכי חשוב.‬
‫טוב. מה זה?‬
‫כשאני רץ לצד אחד,‬
‫אני צריך להעביר את הביצה מהכף שלי לשלך.‬
‫טוב. שננסה?‬ ‫-כן. בסדר.‬
‫כן.‬ ‫-אז רצים…‬
‫ו…‬
‫כן.‬ ‫-הצלחתי.‬
‫תודה.‬
‫איפה היית?‬
‫עבדתי!‬
‫חיכיתי לך.‬
‫ורנון, האירוע לא ינהל את עצמו.‬ ‫היי, מיוריאל.‬
‫הוא רק הראה לי‬ ‫את הדרך הנכונה להעביר ביצה.‬
‫כמה מאיר עיניים.‬ ‫-טוב, אם כבר הגעת, בואי נתאמן.‬
‫מיוריאל, תסלחי לנו לרגע?‬ ‫-בטח.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫תתחרה במרוץ הביצים עם מיוריאל.‬
‫מה?‬ ‫-זה מושלם. כל העיירה פה.‬
‫כולם יסתכלו על המרוץ.‬
‫אם אתה ומיוריאל תהיו צמד,‬
‫יחשבו שאתם זוג,‬ ‫ואף אחד לא יחשוד שאנחנו ביחד.‬
‫לא. בשום אופן לא.‬
‫בחייך! רק הפעם.‬
‫היא מעבירה לאט כמו צב.‬
‫אז מה? זה רק משחק.‬
‫לא בשבילי!‬
‫לעזאזל.‬
‫צריכה עזרה?‬
‫ממש כן.‬
‫אתה יודע מה לעשות?‬ ‫-כן. אני עובד בבר, זוכרת?‬
‫אה, כן.‬
‫אני יוצאת להפסקה. תחליף אותי.‬
‫כן, בטח.‬
‫תודה.‬
‫רוצה להיות בת הזוג שלי?‬
‫מה?‬ ‫-במרוץ הביצים.‬
‫אני לא יודעת מה זה.‬ ‫-זה כמו מרוץ שליחים,‬
‫עם ביצה וכף, ו…‬
‫תמיד רציתי להשתתף,‬ ‫ואף פעם לא מצאתי בת זוג.‬
‫טוב.‬
‫יופי, מצוין.‬
‫ניפגש ליד הבמה.‬
‫אני רוצה סוס פוני.‬
‫תן לי סוס פוני.‬
‫בבקשה.‬
‫אני ליזי.‬
‫בריידי.‬
‫טוב, כולם.‬
‫מרוץ הביצים עומד להתחיל.‬
‫יש לכם חמש דקות למצוא בן זוג‬
‫ולהגיע לקו הזינוק.‬
‫איפה ליזי?‬
‫יצאה להפסקה.‬
‫היא פשוט אלרגית לעבודה.‬
‫תודה על העזרה.‬
‫אפשר ללכת? המרוץ עומד להתחיל.‬
‫יופי. לך.‬
‫היי, קוני.‬
‫זה המפתח היחיד,‬
‫אז בבקשה, אל תאבדי אותו.‬
‫אתה נראה קצת נסער.‬
‫לא, אני בסדר. תודה.‬
‫אתה יכול לסמוך עליי, אתה יודע,‬ ‫עם המידע הזה.‬
‫אני שומעת מה אומרים עליי.‬
‫שאני רכלנית.‬
‫דוחפת את האף.‬
‫אבל כשמדובר בנושאים רציניים,‬
‫אני יודעת לשמור אמונים,‬
‫אז אם תרצה פעם לדבר על מה שקרה עם…‬
‫פייג׳ ו־ווס,‬
‫אתה יודע איפה למצוא אותי.‬
‫אמצעי מניעה.‬
‫היי.‬
‫חיפשתי אותך.‬
‫תראי, אני מבין למה התרגזת, ואני מצטער.‬
‫זה בסדר.‬
‫אתה יודע, היא שאלה אותך, ו…‬
‫אמרת לה את האמת.‬
‫אין לך מה להתנצל, באמת.‬
‫אני יודע שכרגע זה נראה רע,‬ ‫אבל תאמיני לי, עד מחר,‬
‫כולם ירכלו על מישהו אחר.‬
‫ג׳ק, כל מי שנמצא כאן‬ ‫יכול להיות מטופל שלי מתישהו,‬
‫ואם כולם יחשבו שגנבתי לשרמיין את החבר,‬
‫מי יסמוך עליי?‬
‫ובלי אמון, איך אני אמורה לעבוד?‬
‫אבל זה לא מה שקרה.‬ ‫-זה לא משנה, אם זה מה שהם יחשבו.‬
‫אדבר איתה, טוב?‬
‫לא.‬
‫לא, זה ביני לבין שרמיין.‬
‫והיא לא החברה שלי.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני מצטער.‬
‫אתה מוכן לעשות משהו בשבילי?‬
‫כל דבר.‬
‫תהיה בן הזוג שלי?‬
‫מה?‬
‫תהיה בן הזוג שלי. בוא.‬
‫הצמדים מתבקשים להתכונן.‬
‫טוב.‬
‫כולי שלך.‬
‫בואי ננצח, טוב?‬ ‫-כן.‬
‫את באמת רוצה?‬
‫כן.‬
‫ניתן להם נושא חדש לשיחה.‬
‫ככה צריך.‬
‫למקומות, היכון, צא!‬
‫מה זה?‬
‫בטח מרוץ הביצים המטופש.‬
‫אני צריכה בירה.‬
‫בת כמה את?‬
‫עשרים ושלוש.‬
‫יש לך תעודת זהות?‬
‫ולך?‬
‫אני שותה מאז גיל 13,‬
‫אז לא אכפת לי.‬
‫אבל לאנשים כאן בטח אכפת.‬
‫אז אשיג בירה בעצמי.‬
‫קדימה!‬
‫נפלה לך הביצה!‬
‫ניצחנו? ניצחנו!‬
‫ניצחנו!‬
‫והזוכים הם ג׳ק שרידן ומל מונרו!‬
‫תודה, תודה רבה!‬
‫זה לא באשמתך.‬
‫הצלחנו!‬
‫ואתם זוכים בכל הגולות!‬
‫תודה.‬
‫גולות!‬
‫היי.‬ ‫-הכול בסדר?‬
‫אני רק מחפשת את ורנון.‬
‫הוא עזב לפני 20 דקות בערך.‬
‫אמר שהוא נוסע הביתה.‬
‫טוב.‬
‫תודה שעדכנת אותי.‬
‫הוא הטרמפ שלך הביתה?‬ ‫-הוא היה.‬
‫הוא בטח יחזור לאסוף אותך.‬
‫הוא כועס עליי.‬
‫הנחיתי את מרוץ הביצים,‬
‫אז אמרתי לו שישתתף עם מיוריאל, והם הפסידו.‬
‫הוא רצה שאת תהיי בת הזוג שלו?‬
‫כן, אבל לא חשבתי שזה חשוב לו כל כך.‬
‫הופ, כשאנשים אומרים משהו,‬
‫הם בדרך כלל רוצים שיקשיבו להם.‬
‫זה לא היה מכוון.‬
‫הוא בטח יודע את זה.‬
‫אני מקווה מאוד.‬
‫רוצה טרמפ?‬
‫אני לא רוצה להטריח אותך.‬ ‫-הופ,‬
‫אני רוצה, אחרת לא הייתי מציע.‬
‫זה נחמד מאוד מצדך. תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫יש לי עוד ארגזים להעמיס,‬ ‫אבל ניפגש פה בעוד עשר דקות?‬
‫אעבור במשאית המאפים ואקנה לנו שתייה לדרך.‬
‫בריידי.‬
‫רכב יפה.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫לילי סיפרה לי על ההצעה לרכישת החווה שלה.‬
‫מה אכפת לך?‬
‫קלווין הוא ״אמרלד עצים״?‬
‫זאת הצעה לגיטימית.‬
‫היא חושבת שאתם תשקמו את החווה.‬
‫באמת?‬
‫מעניין איך היא הגיעה לזה.‬
‫היא אמרה שאתה אמרת לה.‬
‫היא טועה.‬
‫אני לא אוהב שמשקרים לאנשים שיקרים לי.‬
‫אז תשקול שנית את ההצעה שלך.‬
‫שרמיין, תחשבי עליי מה שאת רוצה,‬
‫אבל לא עשיתי לך שום דבר.‬
‫למעשה, השתדלתי להיות נחמדה אלייך.‬ ‫-כן…‬
‫לשכב עם ג׳ק. ממש נחמד מצדך.‬
‫זה לא נותן לך את הזכות להפיץ עליי שמועות.‬
‫זאת לא שמועה אם זאת האמת.‬
‫ההאשמה ששכבתי עם ג׳ק כדי לגנוב אותו ממך‬ ‫היא פשוט שקר.‬
‫זאת דעתי.‬
‫אסביר לך בצורה הכי פשוטה:‬
‫החל מעכשיו,‬
‫תוציאי את השם שלי מהפה שלך.‬
‫את לא תנצחי.‬
‫ג׳ק אוהב לדאוג לאנשים שהכי זקוקים לו,‬
‫ואת יודעת מי הם יהיו? התינוקות שלנו.‬
‫וכשמדובר בתאומים,‬
‫את יודעת כמה זמן ואנרגיה יידרשו ממנו.‬
‫שרמיין, זאת לא תחרות.‬
‫אני תומכת בזה שג׳ק יהיה אבא.‬ ‫-כן, תמשיכי להגיד את זה לעצמך.‬
‫את יודעת, מה שלא יקרה,‬
‫אני אהיה לצדו של ג׳ק,‬ ‫כי אני רק רוצה את מה שטוב בשבילו.‬
‫את באמת יכולה לומר את אותו הדבר?‬
‫את מפוטרת.‬
‫אני לא רוצה אותך בסביבתי.‬
‫אין בעיה.‬
‫הסכמתי לטפל בך רק בגלל שג׳ק ביקש.‬
‫היי.‬
‫זה רשמי.‬
‫איבדת את הגולות שלך.‬
‫תהיתי לאן נעלמה השפיות שלי.‬
‫זו רק דוגמה נוספת לעובדה‬
‫שאת לא יכולה לחיות בלי ג׳ק שרידן.‬
‫נפגשתי עם שרמיין.‬
‫איך היה?‬
‫לא משהו.‬
‫כן.‬
‫אבל לפחות אמרתי את שלי.‬
‫ואת מרגישה יותר טוב?‬
‫לא ממש.‬
‫אימא שלי אומרת שאי אפשר לשלוט‬ ‫באנשים אחרים, רק בתגובות שלנו.‬
‫אימא שלך נשמעת כמו אישה חכמה מאוד.‬
‫היא פלפלית.‬
‫היא הייתה מתה עלייך.‬
‫אולי תיפגשו באחד הימים.‬
‫כן, אולי.‬
‫הפתעה!‬
‫היי.‬ ‫-סליחה שלא הודעתי.‬
‫זה בסדר. תיכנסי.‬
‫ג׳ק, זאת…‬
‫אחות של מארק, סטייסי.‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-כן.‬
‫ואתה…?‬
‫שכחתי משהו,‬ ‫וג׳ק הואיל בטובו להקפיץ אותו הנה.‬
‫כדאי שאלך.‬
‫לא בגללי, אני מקווה.‬ ‫-לא, אני צריך לעשות סגירה.‬
‫נעים להכיר.‬
‫תודה.‬
‫זה חוטב העצים הכי חתיך שראיתי.‬
‫לא, ג׳ק הוא בעל הבר.‬
‫ואנחנו רק ידידים. זה…‬
‫אני לא שופטת.‬
‫סטייסי! איך מצאת אותי?‬
‫הגעתי לבית הקודם שלך,‬ ‫והייתה להם כתובת למשלוח דואר.‬
‫כן…‬
‫הרבה זמן עבר.‬
‫מאז הלוויה.‬
‫כן.‬
‫סליחה שלא הייתי בקשר.‬
‫אני לא מאשימה אותך. אימא לא הקלה עלינו.‬
‫היא סובלת.‬ ‫-לא.‬
‫היא נרקיסיסטית.‬
‫כן. נכון.‬
‫אם זה מקרה חירום, נא לחייג 911.‬
‫אם לא, אתם יודעים מה לעשות.‬
‫יבוא.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אם תצטרכי משהו, אהיה על הספה.‬
‫תישאר כל הלילה?‬
‫כן,‬
‫בתנאי אחד.‬
‫איזה?‬
‫די לרכל על מל.‬
‫פשוט תניחי לה.‬
‫אני לא מאמינה שהיא שלחה אותך.‬
‫היא לא שלחה.‬
‫באמת.‬
‫היא בטח תכעס אם תדע שדיברתי על זה.‬
‫ג׳ק, אני חייבת את הזכות‬ ‫לחלוק דברים עם חברים.‬
‫אני יודע.‬
‫באמת?‬
‫כי נראה שאכפת לך רק ממל,‬
‫ואני זאת שתקועה כאן,‬
‫בהריון, חולה במיטה.‬
‫אני רק מבקש שהדברים הפרטיים יישארו בינינו,‬
‫כי כשאת מערבת את כל העיירה,‬ ‫זה לא עוזר לאף אחד.‬
‫אני לא יכולה לשלוט בהתפשטות המידע,‬
‫או בתגובות של אנשים.‬
‫אני מבקש שתשימי לזה סוף.‬
‫טוב.‬
‫תודה.‬
‫אני הולך לישון. היה לי יום ארוך.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫ג׳ק.‬
‫היי.‬
‫התכוונתי לישון על הספה. זה בסדר?‬
‫אביא לך שמיכות וכרית.‬
‫אז…‬
‫רוצה לשמוע משהו מטורף?‬
‫תמיד.‬
‫התארסתי.‬
‫איך זה קרה?‬
‫קוראים לו פול. את לא מכירה אותו.‬
‫אנחנו עובדים יחד. טוב…‬
‫טכנית, הוא הבוס שלי.‬
‫אני שמחה שהכול הסתדר לך.‬
‫זאת הטבעת שהוא קנה לי.‬
‫וואו, איזה יופי.‬
‫למה את לא עונדת אותה?‬
‫זה מרגיש לי לא בסדר.‬
‫טבעת האירוסין שקיבלת ממארק‬ ‫הייתה של סבתא שלנו.‬
‫מימי ממש גידלה אותנו.‬
‫אני יודעת שאהבתם אותה מאוד.‬
‫כשמארק רצה להציע לך נישואין, הוא שאל אותי‬
‫אם הוא יכול לתת לך את הטבעת שלה.‬
‫אף פעם לא יכולתי לסרב לו.‬
‫סליחה, אני לא…‬
‫אני לא מבינה לאן את חותרת.‬
‫טוב,‬
‫עכשיו שמארק איננו…‬
‫אני רוצה את הטבעת בחזרה.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬