Hei.
Jeg er så lei for det.
For hva?
For dette. Jeg skulle ikke latt det gå så langt.
Det går bra.
Du var ikke klar.
Jeg var ikke det.
Jeg kan vente.
Når barnet er født, vil livet ditt...
...endre seg mer enn du kan forestille deg.
Følelsene mine for deg vil aldri endres.
Du vet ikke hva du vil føle når du og Charmaine blir foreldre.
Å oppdra et barn sammen kan skape et uventet bånd. Du kan ikke...
Uansett hva som skjer, slutter jeg ikke...
...å ville ha deg.
Jeg er forelsket i deg.
Beklager. Jeg er ikke klar.
Du kommer dit.
Kan vi prøve å være venner?
-Jeg skal gjøre mitt beste. -OK.
Takk.
Siden jeg bare er en venn, bør jeg kanskje ta på meg buksene.
Ja.
OK.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
-Er du ferdig? -Snart.
Hva i huleste er det?
En nøkkelfri lås.
Så det er ikke godt nok med nøkkel lenger?
Du trenger bare å oppgi en sikkerhetskode for å låse opp, og når du er inne,
låses døren bak deg.
Kjære vene. Dette er ikke Pentagon. Du gir meg enda en ting å huske.
Kom igjen. Velg noe enkelt, som fødselsdagen eller bryllupsdagen din.
Ingen av hendelsene var enkle.
Noe nytt fra sheriffen?
Alt personale er varslet, men beskrivelsen de fikk, var ganske vag.
Jeg tror det er en av Calvins karer.
Vi vet ikke det ennå, og vi vil jo ikke starte krig.
Iblant må en være offensiv for å beholde freden.
Her.
Eggesmørbrød med ekstra ost.
Hei, Preach. Du trengte ikke komme med det.
Ikke tenk på det.
Tusen takk, da.
Siden du er her. Jeg fant denne under døra i morges.
Er det noe galt?
Nei, det er nøklene til bakebilen.
Paige ba meg se til den mens hun er borte.
Vet du hvor lenge hun blir?
Nei.
-Faren er syk, ikke sant? -Stemmer.
Si til henne at vi tenker på henne.
Det skal jeg.
Har hun fortalt deg hvorfor hun endret navn?
Jeg bestemte meg for ikke å blande meg.
-God morgen. -Hei.
Jøss, så vakre blomster.
Takk.
Hva er det?
Kaprifol og rosmarin.
De lukter nydelig.
Du virker så munter.
-Hvorfor? -Ingen grunn.
-Jeg er her bare for å se til Charmaine. -Det er da ikke noe å glede seg til.
-Jeg bryr meg om alle pasientene mine. -Noe er annerledes ved deg.
-Jeg ville satset livet på det. -Virkelig? Livet?
I hvert fall klatrerosene mine.
Jeg er sykepleier. Å hjelpe folk er jobben min.
Det er noe du ikke forteller meg.
-Jøss. -God morgen, damer.
-Hei. -God morgen.
-Jeg var på vei inn. -Kommer om et øyeblikk.
OK.
Hva er så viktig at det ikke kunne vente?
-Hvordan var daten med Muriel? -Det er da ikke noe som haster.
Jeg sa ikke at det hastet. Jeg sa jeg måtte snakke med deg.
-Så hvordan var det? -Det var fint.
Bra. Når skal dere treffes igjen?
Jeg går ikke på en andre date fordi du ikke vil at folk skal vite om oss.
Én date til vil ikke skade. Det kjøper oss litt tid.
Men se til at dere er på et offentlig sted.
På restaurant eller i parken.
Da blir det vanskeligere for henne å forføre deg.
Gå.
-God morgen. -Hei.
Hvordan føler du deg?
Vel, jeg har bare kastet opp én gang de siste timene.
Hun er ennå dehydrert.
Ja, du trenger mer væske.
-Jeg klarer ikke holde på noe. -Jeg vet det.
Hva er det?
-Infusjonsvæske. -Nei.
Du vil ikke merke noe. Det lover jeg.
Nei, for du skal ikke nær meg med den nålen.
Prøv å være rolig.
Nei. Hvis noen av dere prøver å stikke meg med den greia, kaster jeg opp.
Trypanofobi.
-Ja. -Hva?
Ekstrem frykt for nåler.
OK. Det er det jeg har.
Greit. Jeg ringer sykehuset og sier at vi kommer.
Nei, jeg skal ikke på sykehus.
De kan gi deg bedøvelse og sette inn infusjonen mens du overvåkes.
Nå vil jeg bare hjem.
Charmaine, det er enten nål eller sykehus.
Vi kan prøve aromaterapi, meditasjon eller refleksologi.
Jeg har en klient som sverger til meditasjon.
Du trenger infusjon, ikke masse humbug.
Det er ganske vanlig å bruke holistisk terapi.
Jeg gjorde det med alle pasientene mine i LA.
Kan jeg ikke bare prøve?
OK.
Takk.
-Mel. -Ja.
Får du ikke nålen inn innen i kveld...
-...så må hun på sykehus. Gi meg en dag. -Klokken tikker.
Jeg henter utstyret mitt i hytta.
OK? Jeg kommer tilbake.
Hei.
Hei, min venn.
Skulle nesten trodd du fulgte etter meg.
Jaså?
Jeg tror egentlig jeg kom hit først.
Touché.
Takk.
Kjør forsiktig.
Hei.
-Jeg kan dessverre ikke bli så lenge. -Det er ikke rart.
Jeg er så miserabel at jeg ikke ville vært med meg selv.
Kom igjen.
Du vet at det ikke er det jeg føler.
Hva kan jeg gjøre?
Det er én ting du kan gjøre som ville hjulpet meg.
Ja. Si det.
Tilbring natten med meg.
Ikke sånn. Bare...
Jeg er ensom, og det er verre om natten.
Det er så mye som skremmer meg her.
Hope er jo her.
Char…
-Du kan sove på sofaen. -Jeg tror ikke det er så lurt.
Jeg har ikke familie her.
Du er den eneste jeg kan spørre.
Du sier at du er her for meg.
Det er dette jeg trenger.
Jeg skal tenke på det.
OK?
OK.
Du store, du ser ut som om du ble født sliten.
Er turistene vanskelige?
Hadde det vært så vel. Det er niesen min, Lizzie.
Hun kom i går, en dag for tidlig.
Vi kranglet hele natten om innetiden og kjolelengden hennes.
En krangler ikke med barn, kjæledyr eller ektemenn.
En formaner.
Store ord fra en som er i ferd med å skille seg.
-Jeg kan vise henne rundt i ettermiddag. -Det har hun neppe lyst til.
Husk at du ikke må spørre. Bare si hun skal det.
Greit, men husk at jeg advarte deg.
Lizzie!
Og jeg skal prøve ikke å gosse meg når det viser seg at hun gjør som jeg vil.
Hope, Lizzie. Lizzie, Hope.
Hope har tilbudt deg en omvisning i byen.
Jeg står over.
Du blir med Hope.
Ha det så fint.
Hva gjør vi her?
Hvor fort kan du få dette stedet i gang?
-Er det en spøk? -Jeg vil du skal drive det.
Jeg kan ingenting om tømmerhogst.
Det er ikke viktig.
Du skal bare være mellomleddet mellom Virgin River og tømmerhoggerne.
Hva skal det bety?
Hvis noen i byen har spørsmål, kommer de til deg.
Hvorfor skulle de ha spørsmål?
La oss bare si at virksomheten vår innebærer visse uortodokse praksiser.
Som hva da?
Vi opererer døgnet rundt. Det kan virke uvanlig for et tømmerfirma.
-Jeg skjønner ikke... -Diskusjonen er over.
Vent.
Hvor mye betaler du?
Mer enn du tjener på å rydde bord.
Mye mer.
Pust inn.
En, to.
Og pust ut.
Tre, fire.
Prøv å fokusere på duften av lavendel
og se for deg et fredelig sted.
Når ble du og Jack venner igjen?
-Jeg vet ikke hva du snakker om. -Ikke?
I går greide han knapt se på deg, og i dag flørter dere i oppkjørselen.
Vi flørtet ikke.
Kom igjen. Det er lett gjenkjennelig.
Jack og jeg er bare venner. Ikke noe mer.
OK, men hvis dere dater,
vil jeg gjerne vite det.
Jack vil at du skal ha det bra, og det vil jeg også.
Prøv å drikke litt vann.
Jeg vet at Jack bryr seg om meg.
Han gjør det.
Ja.
Han spør alltid hva han kan gjøre for meg.
Så søtt.
Ja. Han skal til og med begynne å være her om natten.
Så jeg ikke er alene.
Jeg føler meg faktisk litt bedre.
Kunne du gitt med litt limonade?
Ja, jeg tror Hope har det.
Fra baren, mente jeg.
Preacher blander appelsin, sitron og lime.
Høres bra ut.
Greit.
Fire stykker, er du snill.
OK.
Jack kommer ikke til å være der, Mel.
Han gjør ærender for meg i Clear River.
OK.
Jack.
Så dette er den nye jobben din, Brady?
Når du faller, faller du hardt.
Hvorfor er du her?
En fyr på jakt etter Oxycontin truet sykepleieren vår med kniv.
Du husker kanskje Mel. Hun reddet livet ditt forrige måned.
Ja. Jeg husker henne.
Hun ser bra ut. Ikke sant, Brady?
En så søt jente truet med kniv. Fæle greier.
Opioidene er så ødeleggende for samfunnet.
Jeg tror neppe en tilfeldig narkoman raver rundt i byen.
-Hva prøver du å si, Jack? -Det er en av dine menn.
Jeg blander ikke forretninger og fornøyelser.
Alle mine gutter er nyktre. Det lover jeg.
Hvis det er greit, vil jeg se meg om.
Beklager, ingen omvisninger i dag.
-Jimmy! -Ja?
Hjelper du Jack tilbake til bilen?
Trenger du hjelp tilbake til bilen?
Bare dra, Jack.
-Jeg ville vært på vakt rundt disse folka. -Takk for omtanken, men jeg klarer meg.
Det gjenstår å se.
Neste gang du føler for å stikke innom...
...ikke gjør det.
Bare hold dritten deres unna Virgin River.
-Trodde jeg ba deg kvitte deg med Leo. -Trodde jeg gjorde det.
Jeg så ham pakke. Han sa han skulle sørover.
Kanskje han trenger et tydeligere budskap og et kart.
Skjønner.
Her er teateret vårt. Det er lite.
Det brukes mest til rådsmøter,
men teatergruppen Eureka har også oppsetninger iblant.
-Er du interessert i skuespill? -Jeg liker ikke å bli sett på.
Hva liker du, da?
Jeg vet ikke.
Å henge med venner og å handle.
I Clear River, nabobyen, har de flere fasjonable butikker.
Hva vil "fasjonabel" si?
De har denim med strass og en kjolebutikk som spesialiserer seg på broderier.
Jøss. Har de swingskjørt også?
Jeg sa ikke at det var Milano.
Hva med en salat fra Jack's Bar rett rundt hjørnet?
Jeg liker barer.
Takk.
La meg hjelpe.
Nei, det går bra.
-Hei. -Hva?
Jeg trodde... Charmaine sa du var i Clear River i dag.
Nei, jeg var hos Calvin.
Jeg leter ennå etter ham som angrep deg.
Er det lurt? Han er nok over alle hauger.
Kanskje, kanskje ikke.
Hvis en ikke står imot bøllene, tar de over.
Du kan ikke beskytte alle.
Jeg vil alltid gjøre mitt beste.
Jeg vet det.
Jeg vil takke deg for hjelpen.
Jeg vet hun kan være vanskelig, men... Hun har et stort hjerte.
Ikke noe problem.
-Hei. -Har du møtt vår nye beboer?
Jeg er bare på besøk.
-Du er Connies niese, Liz, ikke sant? -Lizzie.
Lizzie. Beklager. Oppfattet.
Jøss, hun virker søt.
Connie har hatt det tøft med henne, men med meg går det fint.
-Fordi dere har noe til felles, kanskje? -Hva da?
-Dere er harde på utsiden, men myke inni. -Vi er kvinner, ikke cannoli-kaker.
-Hei, Doc. Jeg pakker ordren din nå. -Takk.
-Hei. -Hvordan har pasienten det?
-Jeg henter limonade til henne nå. -Er du servitør også?
Nei, jeg prøver bare å hjelpe pasienten med å slappe av.
Du har vært der oppe i hele dag.
Jeg ville ha satt nålen for lengst.
Jaså? Vi har ulik stil.
Jeg lar ikke pasientene overkjøre meg. Ikke du heller, før nå.
Det er ikke tilfellet.
Kan du ikke stå imot, bør du ikke være involvert.
Du presset meg jo til å gjøre dette.
Jeg hadde ikke lyst til å bli involvert.
Du må lære deg å skille jobben og privatlivet.
-Denne situasjonen er unik. -Alle situasjoner er unike.
Du må lære å motivere pasienten til å gjøre sitt eget beste.
Med andre ord, led, følg eller kom deg ut av veien.
Du har helt rett.
Fullstendig rett. Takk, Doc.
Vær så god.
Takk, Preacher.
Tusen takk.
Ha en fin dag.
Hei. Så hva kan jeg...
Bare så du vet det, er vi dessverre tom for pai.
Har du anfall?
Nei, det går bra. Jeg bare...
OK. Tar du en øl til meg?
Ja, det skal jeg gjøre.
Jeg trenger en øl, Preacher.
Til hvem?
-Hva om hun blir sint? -Gå.
-Bord fire vil bestille. -Greit.
-Jeg hørte at Paiges far er syk. -Ja, det er en tøff situasjon.
Du får hilse når du snakker med henne.
Skal bli.
Jeg finner ikke fakturaen til Miller.
Vet du hvor den er?
Preach.
Fakturaen til Miller.
Jeg har betalt ham.
Går det bra?
Ja, jeg prøver bare å tenke ut hvordan jeg skal holde bakebilen i gang for Paige.
Vi har knapt hodet over vannet her.
Du kan høre med Connie? Familien hennes eide et bakeri i Eureka.
-Kanskje hun kan hjelpe. -Godt å vite.
Takk.
Hvor er limonadene?
-Over hele oppkjørselen. -Det går bra.
Jeg mistet lysten uansett.
-Skal vi prøve refleksologi? -Jeg liker ikke å bli berørt på føttene.
Dette handler ikke om hva du liker. Tiden renner ut.
Er du alltid så pågående?
Ja, når det gjelder pasientens helse.
Jack hater pågående kvinner, så…
Skal vi begynne med meditasjon?
Jeg er faktisk...
...trøtt.
Jeg tar meg en lur.
Hei, Doc, det er meg.
Du må være klar til å kjøre Charmaine til sykehuset.
Er det noe annet du har lyst på?
-Preacher lager byens beste burger. -Er ikke dette byens eneste restaurant?
Jeg sjekket bare om du fulgte med.
-Så du vet at dette er et kjipt sted. -For en på din alder.
Men når en blir eldre, prioriterer en annerledes.
Vil en ikke ha det gøy?
Jo, men det er andre ting som er gøy.
Jeg liker for eksempel å stelle i hagen, se programmene mine og få være i fred.
Det er fordi du bare venter på at livet skal ta slutt.
Jeg vil dra til LA og feste vilt mens jeg ennå kan det.
For det første er ikke livet mitt over, og for det andre:
Hvis du vil lære å overleve på egen hånd i LA, er Mel derfra.
Hun kan sikkert gi deg råd.
Synes du det er en god idé å dra tilbake til LA?
Hvorfor ikke?
Connie sier LA er djevelens verksted, hva nå enn det betyr.
-En kan havne i trøbbel hvor som helst. -Enig.
Jeg skal fortelle deg en hemmelighet.
Hva?
Da jeg var på din alder, giftet jeg meg, for jeg trodde det var eneste mulighet.
Det var en stor feil.
Det finnes verre ting enn å kjede seg.
Hvis Preacher kommer, gi ham kortet mitt.
Straks tilbake.
Håper jeg ikke forstyrrer.
Nei, ikke i det hele tatt. Kom inn.
Du nevnte i går at jordbær er blant dine favoritter.
Det stemmer.
-Herregud, jordbærkake? -Min mors oppskrift.
-Så mye bryderi for deg. -Nei, ikke i det hele tatt.
Jeg elsker å bake, og særlig til vennene mine.
Vel...
Glem tallerkenen.
Det smaker sommer.
Nøkkelen er noe konditorer kaller "forsiktig blanding".
Det er det som gjør kaken så luftig.
Hva enn du gjør, fungerer det. Takk.
Jeg så i avisen at en strykekvartett spiller Vivaldi i Clear River på torsdag.
Vivaldi?
Jeg tenkte kanskje du var interessert.
Vil du gå med Hope?
Nei, hun liker ikke klassisk musikk.
Jeg kan ikke forstå at noen ikke liker det.
Hun mener det er for folk som tror de er bedre enn andre.
Alle har jo rett til sin mening.
Jeg antar det.
Vel, jeg skal dit, og hvis du er interessert,
kan vi kanskje gå sammen?
Kan du komme tilbake senere? Jeg er utslitt.
Nei.
Beklager, men du må hydreres, og min måte fungerer åpenbart ikke.
Nei, det gjør den ikke.
Da er vårt eneste alternativ å ringe Doc og be ham kjøre deg til sykehuset.
Jeg sa jeg ikke vil på sykehus.
Om du ikke samarbeider, har du ikke noe valg.
Jeg kan ikke dra på det sykehuset.
Jeg har gjort alt jeg kan, Charmaine.
Dette er mellom deg og Doc nå.
Moren min døde en langsom og fæl død der.
Tanken på å dra tilbake, selv for å føde et barn...
Jeg blir kvalm.
Jeg forstår.
Ingen skjønner hvor vanskelig det var for meg.
Moren min døde av kreft da jeg var 11.
Herregud.
Det er veldig lenge siden.
Men jeg husker fortsatt hennes siste dag på sykehuset.
Det var en av de verste dagene i mitt liv.
Beklager.
-Det visste jeg ikke. -Jeg vet det. Det går bra.
Jeg prøver virkelig å hjelpe deg.
Jeg vet det.
Hva med den fotgreia?
-Refleksologi? -Ja.
Du må samarbeide for at det skal fungere.
OK.
Jeg har mistet noe.
Hva?
Jeg vil helst ikke si det.
OK. Lykke til, da.
Det er Lizzie!
Har du mistet et menneske?
Vi var i baren. Jeg gikk på WC, og da jeg kom ut, var hun borte.
Har du hørt med Connie? Kanskje hun dro hjem.
Da ville Connie ringt og triumfert over at jeg ikke taklet det.
Ring sheriffen.
Hun er ikke i fare, bare uforskammet. Hun kan ikke ha kommet langt.
-Du må hjelpe meg å lete. -Du hater å ta feil mer enn noe annet.
Hjelper du meg eller ikke?
Gutter.
-Hva? -Hvis du finner ut hvor guttene er,
finner du nok jenta også.
Baseball-laget på videregående øver etter skolen.
Du er et geni.
Hei, Hope. Jeg visste jeg ville finne deg her.
-Hvordan går det med Lizzie? -Det har vært flott å bli kjent med henne.
Greit. Jeg har mistet henne. Jeg har lett rundt i byen i tre kvarter.
-Jeg vil nødig si: "hva var det jeg sa." -Det er ingenting du liker bedre.
Hun har vært hjemme i en time. Jeg fant bankkortet ditt i vesken hennes.
Jeg kan ikke tro at hun gjorde det!
Det kan jeg. Det ville vært lettere å bo med honninggrevling.
For en katastrofe.
Dette vil jeg aldri få glemme.
Nei.
Nå går det mye bedre. Bare prøv å gi slipp.
Pust inn.
Pust ut.
OK.
Dette er siste trykkpunkt.
Mange vet ikke at refleksologi frigjør både endorfiner
og følelser.
Hvis situasjonen var omvendt...
...ville ikke jeg hjulpet deg.
Hva?
Hvis jeg var deg, ville jeg ikke hjulpet meg.
Det tror jeg du ville.
Bare en perfekt person kan si noe sånt.
Charmaine, jeg er langt fra perfekt.
Jeg har vært så fæl mot deg.
Vet du hva?
Du har vært gjennom mye.
Jeg er stolt av deg for at du ikke gir opp.
Du har satt barnets behov foran dine egne.
Du blir en flott mor.
Hold øynene lukket, OK?
Sånn.
Er den på plass?
Ja.
Nå vil du snart føle deg mye bedre.
OK?
Takk.
Jo.
Takk.
OK.
Det går bra.
OK.
Jeg skal bre over deg.
Sånn.
Prøv å slappe av.
Mike.
Hei, Jack.
Jeg snakket nettopp med kontakten min i narkotikapolitiet i Humboldt.
-De har Calvin på radaren. -På grunn av ulovlige plantasjer?
Ja, og det ser også ut til at han skal utvide virksomheten.
Til hva?
Usikkert. De skulle kontakte meg igjen.
Skjønner.
Hva kan jeg gjøre?
Bare hold utkikk.
Håper jeg har mer informasjon når jeg kommer på gjenforening.
Mottatt.
-Greit. Sees om noen dager. -Den er god.
Hei.
Jeg kom for å se hvordan det gikk.
Jeg fikk satt intravenøst, og nå sover hun.
-Virkelig? -Ja.
Du utfører mirakler.
Hun hater nåler.
Ja.
Det er noe mer jeg vil gjøre for henne. Jeg skal bare bortom Grace Valley.
Du har jobbet i hele dag, og må være utslitt. Jeg kjører.
Du har sikkert ikke fått spist. Vi kan plukke med oss noe.
-Det er nok best jeg drar alene. -Det blir mørkt før du er tilbake.
Du trenger ikke bekymre deg for meg, Jack.
Jeg kan ikke få deg til å ombestemme deg?
Nei.
-Brady. -Preach. Hvordan går det i baren?
Fint. Det er stødig og pålitelig.
Alt det du ikke er.
Jeg savner deg også.
-Ikke rør meg. -Ta det med ro.
-Jeg prøver å legge fortiden bak oss. -Jaså.
Det er jo din modus operandi. Å gå videre uten å ta ansvar,
uansett hvem du sårer.
-Ikke alle kan være korgutt, Preach. -Et anstendig menneske, mener du.
Vi kan spare denne diskusjonen til gjenforeningen.
Hva for noe?
Ja, Tom snakket om skogstur og kajakkpadling. Hele pakka.
Slapp av. Jeg har bedre ting å finne på enn å fortelle røverhistorier med gutta.
Som å kjøpe ny bil.
Du ser ut til å trenge det samme.
Kanskje du burde snakke med sjefen om lønnsøkning.
Til å være en så liten mann
er du jammen stor i kjeften.
Hvorfor så opprørt?
Jeg traff på Brady.
Han er et utskudd.
For å si det mildt.
Hva tenker du?
Angående bakebilen.
Vet ikke. Det er mye å gjøre for tiden.
Men det ville vært til stor hjelp om du kunne drevet den mens Paige er borte.
-Hvor lenge er det snakk om? -Jeg er usikker.
Du sa at faren hennes er syk?
Ja.
Jeg trodde han var død.
Nei, han...
Han dro fra familien da hun var liten, men dukket opp igjen for ti år siden.
Så tilgivende hun er som tar seg av ham nå.
Det er typisk Paige.
Var det derfor Wes var her?
Jeg ante ikke at hun var gift. Gjorde du?
Connie, har du...
...fortalt noen om Wes?
Faktisk ikke.
Etter at jeg gikk med på å ta imot Lizzie, har jeg ikke hatt overskudd.
Jeg må be deg om en tjeneste.
Ikke nevn Wes igjen.
Ikke til noen.
Hei.
Endelig treffer jeg deg, ikke telefonsvareren.
Beklager.
Det har skjedd så mye siden jeg kom.
På en god eller dårlig måte?
Jeg lå med Jack.
-Det var ikke det jeg trodde du ville si. -Det er ufattelig at det skjedde.
Hvordan var det?
Det var dessverre fantastisk.
Betyr det at dere er sammen nå?
Jeg vet ikke.
Han vil det, men...
Barnet kommer jo snart. Det er så...
-Innviklet? -Ja.
-Du sa han ikke er forelsket i Charmaine? -Han hevder det, men når han blir far,
kan det endre seg.
Barn kan både drive par fra hverandre, og bringe dem sammen.
Du vet ikke hvordan Jack reagerer før barnet kommer.
Nettopp. Derfor ville det vært lettere bare å være venner.
Er det det du vil?
Nei, men jeg...
Etter det med Mark, ville jeg ikke overlevd å miste Jack.
Hva om han representerer en ny sjanse?
Ikke alle finner kjærligheten. Særlig ikke to ganger.
Hvorfor lot jeg ikke bare samtalen gå til svareren?
Fordi du elsker meg.
Husk at vi ikke er alene.
Det er visst åpen dør til gjesterommet for besøkende.
Jeg vurderer å ta inngangspenger.
-Du har vært så tålmodig med Charmaine. -Er det en grunn til at du smisker?
Nei, men jeg lurer på om du vil være med på konsert
-i Clear River på torsdag. -Hvem spiller? Er det Richard Thompson,
får du stjerne i boka og dobbel porsjon dessert.
Nei, Clear Rivers strykekvartett fremfører Vivaldi.
-Som Lizzie ville sagt: "Jeg står over." -Kom igjen. Er du sikker?
Jeg kunne ikke vært sikrere.
Kan jeg dra uten deg?
Slå deg løs.
Muriel skal også.
Det er en perfekt andre date.
Mel dro helt til sykehuset for å hente bærbar ultralydmaskin så vi kan se barnet.
-Var ikke det pent av henne? -Veldig.
Hun har gjort så mye for meg. Jeg skjønner at du beundrer henne.
-Det er ikke noe å snakke om. -For oss, så.
Dette blir litt kaldt. Beklager.
Hva er det?
Barnet?
Barna.
Unnskyld, sa du barna?
Ja.
Dere skal ha tvillinger.
Tekst: Mari Walle Thorsen