- Așa. Pentru voi. - Mulțumim.
Sincer, nu știm ce să spunem.
„Mulțumim” nu pare potrivit.
Așa trebuia să se întâmple.
E copilul vostru.
Sper că nu vă deranjează că vă întrebăm,
dar cum ați luat decizia asta?
Întâi a trebuit să ne lămurim cum stăm.
Am pierdut-o pe Marley fiindcă am fost un prost.
Nu puteam s-o pierd din nou.
Credeam că, dacă mă dedic copilului,
asta ne-ar îndrepta relația, dar…
Nu ăsta e rolul unui copil.
Ne-am întrebat sincer dacă îi putem oferi viața pe care credem că o merită.
Răspunsul sincer e că nu putem.
Nu suntem pregătiți.
Am o rugăminte.
Da, orice.
Putem reveni la planul inițial? Vrei să fii moașa mea?
Absolut.
Ne promiteți
că vă reluați studiile?
- Vorbești deja ca un tată, Jack. - Da.
Da. După ce se naște copilul, ne mutăm la Sacramento.
Nu m-am gândit că plecați. Eu…
Vom păstra legătura, evident.
Vă vom trimite poze și clipuri cu copilul.
O vreme, mai bine nu.
Suntem hotărâți, dar nu va fi ușor. Așa că…
Am nevoie de un pic de timp.
- Sigur. - Bine.
Vom face cum spui.
Și, după ce se naște…
am prefera să nu-l vedem.
Sper că înțelegeți că nu din cauză că nu ne pasă.
De-asta vreau să fiți primele chipuri pe care le vede.
Și primele voci pe care le aude. E începutul pe care-l vreau pentru el.
Și pentru voi.
Mulțumim.
Uitasem ce bine dorm când sunt lângă tine.
Mi-e dor.
Îmi pare rău că mi-a luat atât de mult.
Nu contează.
Suntem aici acum.
Ba contează.
E altfel acum.
E mai real.
Noi suntem mai reali.
De data asta ne-am ales din motive corecte.
În legătură cu asta…
Cum e relația noastră acum?
N-am prea vorbit, nu?
Nu, n-am prea vorbit.
- Nu. - Nu.
- Nu vreau s-o dau în bară. - Înseamnă mult pentru mine.
Și pentru mine.
Bine.
Ce-ar fi să începem de la capăt? O luăm de la zero.
- Da. - O să fim mai atenți unul cu altul.
Da.
Ca și cum am ieși împreună pentru prima dată,
dar având avantajul a tot ce am învățat.
- Îmi place. - Da.
Așadar,
întrucât acum ieșim împreună
din nou,
am o întrebare.
Bine.
O întrebare?
Vii cu mine la Ziua Fondatorului?
- La Ziua Fondatorului? - Da.
Relația ar deveni publică.
Asta îți cer.
Poți?
Nu-ți uita ideea!
- Bună! - Bună!
- Ce mai faceți? - Bine. Sper că nu te deranjăm.
Nu, deloc.
Ce se întâmplă? Cum a fost cu Marley și Eamon?
Ei bine…
Dumnezeule!
Vor să dea copilul spre adopție.
- E incredibil! - Da.
- Veți fi părinți, în sfârșit! - Da.
- Voi fi mătușă! - Da.
Joey, Donna și Mary vor fi și ele mătuși, dar eu voi fi mătușa mișto.
O să am bomboane în poșetă, n-o să-l oblig să doarmă…
N-o să-l lăsăm cu tine, clar.
Bine. Să nu vă faceți griji pentru aspectele legale.
Voi suna la agenția ei de adopție, să discutăm.
- Grozav! - Îți mulțumim.
- Eu… - Scuze!
Te deranjăm cumva?
Poți să ieși. Te-au prins.
- Bună! - Bună!
Scuze că vă întrerup. Și felicitări!
- Mulțumim! - Da.
Felicitări și vouă!
- Da. - Da.
Ai reușit din nou, dnă primar McCrea!
Dacă ziua de azi nu-i va inspira să facă ce trebuie, nu știu care e soluția.
Da.
Dnă primar!
Bine.
- Nu te panica! - Nu aveam de gând.
Ai putea dacă ai vrea.
Nu un atac de panică în toată regula, ci o sperietură…
- Tony… - Da.
- Mă sperii și mă enervezi. - A sunat Gladys.
- Ea și Greg au gripă. - O să-i sun.
Nu se mai pot ocupa de standul cu bonete.
- De ce nu te sperii? - Fiindcă există soluții.
Ia-o pe Dina și niște materiale pentru matlasare și combină-le.
Să le combin? E genial! Eu…
Te descurci în situații de criză.
Ești ca o tânără Margaret Thatcher. Știi asta? Da.
Să mergem! Nu, pe aici.
Pe aici! Hai cu mine!
Ce dor mi-e de Lizzie! Vin imediat.
- Doc, te pot ajuta? - Mă descurc foarte bine.
Nu e vorba de cal, nu? I-am explicat lui Hope.
Cu sau fără cal, te-ai băgat din nou în viața soției mele.
Și vreau să știi că nu-mi place și n-am încredere în tine.
Câtuși de puțin.
Avem o problemă?
Nu, câtă vreme nu uiți care ți-e locul.
Care mi-e locul?
Dacă vrei să vorbim despre asta,
îți amintesc că te afli pe locul meu.
- Mă aștept la mai mult respect. - Serios? Respect?
Respectul se câștigă.
- Știi asta? - Băieți! Am lipsit două minute.
Vernon, n-ai treabă la clinică?
Ba da, dar voiam să închei discuția despre respect…
Vernon…
Nu ai de ce să-ți faci griji.
La vârsta asta? Serios?
El a început.
VIRGIN RIVER ZIUA FONDATORULUI
Bun-venit la primul vostru eveniment!
- Locul ăsta e ireal! - Vezi? Ți-am zis.
- Fac des asta sau… - Tot timpul.
- Da. - Bine.
Jack! Te bucuri de festivități?
Trebuie să mă ocup de căruță. Distracție plăcută!
Ne vedem mai târziu.
Ce vreți să faceți întâi? Au…
Au stand de făcut lumânări. Au fierărie.
Nu se poate! Se vinde acolo sarsaparilla.
- Sunt curios cum e. - Bine.
Sarsaparilla atunci!
Poftim! Eamon, ia-o mai încet, te rog!
Merg pentru doi!
- Denny, pierzi aur bun. - E mai greu decât pare.
N-o agita așa!
Poți mai bine? Să te văd!
Am mâinile ocupate.
Ce-ar fi s-o iau un pic pe Koko?
Ca să puteți sta puțin singuri.
Ai reușit să ieși azi.
Fără stres.
Bine. Poftim.
Vino aici, Koko!
Dumnezeule!
Abia aștept să te prezint tuturor!
Să mergem. Haide!
Bine.
Să câștige cel mai bun!
Nu pot să cred că vei fi tată!
Mulțumesc, frate.
Nu pot să cred că e ultimul nostru eveniment.
Dacă nu vrei lacrimi în mâncare, taci!
Opt burgeri cu bizon, două porții de terci cu cheddar, patru de cartofi,
o budincă gătită rapid.
Frate, le place mâncarea cowboylor!
Hai să te ajut! E mult.
Ei bine…
Mă bucur pentru tine, sincer.
Dar n-o să fie la fel fără tine.
- Îți amintești când mi-ai oferit postul? - Sigur.
- Când ai venit prima dată aici. - Da.
Eram cu totul pierdut.
- Nu știam încotro s-o iau. - Da, îmi amintesc.
Ți-am arătat barul. Nu-l terminasem încă.
M-am lăudat cu meniul. Credeam că miniburgerii sunt ceva revoluționar.
Haide! Tuturor le plac miniburgerii.
Iar tu mi-ai zis de salata cu varză kale și de sendvișuri cu brânză la grătar.
- Am crezut că o să mă dai afară. - Haide! Am avut încredere în tine.
Ai făcut
mai mult decât un meniu.
Datorită ție, barul a devenit un loc unde toți se simt bineveniți.
Îți mulțumesc.
Mi-ai dat o slujbă.
O viață nouă aici.
M-ai susținut. N-am să uit asta niciodată.
Ne-a mers bine, nu?
Pentru tot ce va urma!
Coloniștii au traversat munții Sierra Nevada
în vara anului 1875.
Erau osteniți, dar nu găsiseră încă ceea ce căutau.
Un loc unde să se odihnească, să construiască, un loc al speranței.
Mor de sete!
Cred că suntem aproape de ceva.
Da, de moarte.
Stai! Aud ceva. Aud apă.
Slavă Domnului că ai găsit un râu!
Nu! Am găsit o casă.
Cum să-i spunem?
Locul acesta e frumos și neatins.
Asta e! O să-i spunem Virgin River.
Nu sunt sigur că pastorului McCoy o să-i placă numele.
Să mergem! Hai, mișcați-vă!
- Ești bine? - Da.
Nu mă simt confortabil, nu știu de ce.
La 50 de ani după ce s-au așezat aici,
locuitorii s-au confruntat cu cea mai mare amenințare.
Muntele a luat foc!
Ce ne facem?
Nu!
Te iubim!
Fiind comandantul și singurul membru al brigăzii de pompieri,
nu pot stinge focul singură.
Ați auzit? Haideți, oameni buni!
Luați găleți! Haideți, mișcați-vă!
Mândria pentru orașul nostru a salvat comunitatea
și a devenit temelia ei.
Da!
În cele din urmă, în 1984, sub primul și singurul nostru primar, Hope McCrea,
orașul nostru a devenit municipiu autonom.
Am trăit în acest oraș toată viața mea.
Am văzut cum a crescut, s-a schimbat, s-a poticnit și s-a ridicat din nou.
În tot acest timp, n-am uitat niciodată importanța autonomiei,
a tradiției și a comunității!
În fiecare an, Ziua Fondatorului ne oferă un motiv să ne oprim, să reflectăm
și să ne amintim de unde venim și încotro mergem.
După cum știți, sunt niște oameni, nu de aici,
care se uită la colțul nostru de rai și văd oportunități,
nu comunitate.
Nu avem nevoie să vină și să spună că vor să repare
ceva ce nici n-a fost stricat.
Da!
Virgin River nu e doar un punct pe hartă. E casa noastră.
De noi depinde să ne asigurăm că va rămâne așa,
acum și pentru generațiile viitoare.
Vă rog să semnați această petiție
pentru protejarea orașului de corporații din exterior.
Cine e primul?
Îmi acorzi onoarea?
Da.
Mulțumesc, Roland.
Mulțumesc.
Grozav!
Unde sunt Marley și Eamon?
Cred că fac lumânări.
Chiar iau parte la activitățile organizate de Ziua Fondatorului.
Da. Așa cum voi v-ați pus pe cioplit.
E nemaipomenit să faci ceva deosebit
dintr-o bucată de lemn, cu un cuțit ascuțit.
Da. Băieților le place asta.
Ați ales un nume pentru nepotul meu?
Nu, încă nu.
Știi, mi-a plăcut întotdeauna numele Vernon.
- Serios? - Vernon?
- Nu! Everett, ăsta e un nume bun! - Nu.
- Mel? - Da.
O să mergem acasă.
Ești bine?
Nu știu. Mi-e greu să respir.
Simți că ai contracții?
Nu. Respirația e problema.
- Ești bine? - Am reușit, frate.
Întotdeauna reușim. Gătești fenomenal.
Apropo, vreau să știi
că eu voi face primul rezervare la noul tău local.
Bun.
Că veni vorba…
Contractul de cumpărare.
Trebuie doar să-l semnezi și să mi-l dai înapoi. Mă ocup de restul.
Jack!
- Te cheamă Mel. - E totul bine?
Da. E vorba de Marley.
Impresionant pentru un tip care are motocicletă, nu cal!
- Norocul începătorului. - Da.
- E rândul tău. - Bine.
Dă-mi voie să te ajut. Ar fi bine să…
Termină! Vrei să te bagi în capul meu.
Nu acolo vreau să mă bag.
- Știi ceva? - Ce?
- E un eveniment pentru toată familia. - O să ne purtăm cum se cuvine.
- Glumești? - Ce pot să spun?
- Ești foarte bună! - Da!
Trebuie să mai sting un foc azi?
E ceea ce cred?
- Gata cu Cal Fire. - Da.
Mă bucur pentru voi!
Mulțumim.
Putem vorbi despre ținuta ta?
- Da. - Nici gând!
Ai fost grozavă! Te îndrepți spre Broadway sau…?
Mă mulțumesc cu cercul de cusut.
- Da! - Frumos!
- Completează ținuta. - Trebuie să-mi iau și eu.
Mulțumesc.
- Ai regrete? - În legătură cu sarsaparilla?
Nu, că ai mai rămas câteva zile.
Șefa mea n-a fost prea încântată,
dar i-am explicat apoi contextul.
Care e contextul?
L-am revăzut pe polițistul sexy de care am fost îndrăgostită.
M-a invitat în oraș și n-am putut să-l refuz.
- Ești sinceră cu șefa ta. - E obișnuită.
Da.
Sincer, o să-mi fie dor de locul ăsta.
Poți veni în vizită.
Oricând.
Tu mergi uneori la LA?
N-am avut motiv.
Până acum.
Vrei o budincă gătită rapid?
- Nu. - Bine.
Chiar ești sinceră!
- Scuze! - Îmi place.
Iată-l!
Da. Uite-i mânuța!
Acolo.
O să măsor cantitatea de lichid amniotic.
Probabil de aceea ai dureri abdominale și respiri greu.
Speram că din cauza cartofilor.
Și a faptului că sunt cât casa.
Nu e din cauza cartofilor.
Un sac amniotic normal măsoară între doi și patru centimetri.
- Înțeleg. - Al tău are opt.
Ai polihidramnios.
E exces de lichid amniotic.
Bine. Ce facem?
Îl putem drena? Nasc nu peste mult.
Te putem ajuta, dar această afecțiune
indică uneori că se întâmplă ceva cu copilul.
- Ce anume? - Nu știm.
Putem afla doar folosind un echipament mai avansat decât cel de aici.
Mergem la Grace Valley?
Nu.
Știu un loc mai aproape.
Dr. Hayes!
Dr. Mullins! Să mă pregătesc pentru runda a doua?
- Ați adus întăriri. - Circumstanțele s-au schimbat.
Avem nevoie de ajutor.
Ați venit pentru resursele pe care le avem.
Ascultă…
E vorba de o femeie de 22 de ani.
- Are polihidramnios. - E mama copilului nostru.
Ne temem că e ceva cu copilul. Ne poți ajuta, te rog?
Te rog!
Putem efectua o ecografie a fătului la 40 de săptămâni.
- Formidabil! - O aduc pe Marley.
Mulțumesc.
Mel, vrei să te ocupi?
Da.
Ne lăsați puțin? Am vrea să vorbim cu Marley.
Suntem implicați cu toții. Pot rămâne.
Știm ce se întâmplă cu copilul.
Are ventricule superoinferioare.
E o malformație cardiacă rară.
Cele două ventricule sunt unul deasupra celuilalt
în loc să fie alăturate.
Inima lui se chinuie să pompeze sângele în mod eficient în tot corpul.
Întrucât corpul face efort suplimentar să țină pasul cu circulația,
nu a putut să absoarbă lichidul amniotic cum trebuia.
Va fi bine?
Are nevoie de operație.
De mai multe operații.
Scopul e redirecționarea sângelui și reducerea presiunii asupra inimii.
E complex, dar se poate.
Aceste operații sunt rare în Grace Valley.
Vă recomand să căutați un specialist care să efectueze procedura.
- Pot începe să mă interesez. - Te rog.
Am putea colabora, dr. Hayes?
Sigur.
Mulțumim!
Hei…
Marley va fi bine?
Da. Marley, o să fii bine.
Mel, Jack, îmi pare foarte rău.
- Doamne, nu! Liniștește-te. - Nu trebuie să faceți asta.
Pot suna la agenție.
- Nu sunteți obligați. - Marley, ascultă-mă.
Ne vom concentra pe sănătatea copilului acum, da?
Marley! Uită-te la mine!
O să fie bine.
- O să fie bine. - Bine.
Cum o să facem asta?
Mergem înainte.
Nu există nicio garanție cât va trăi acest copil.
Știu, dar în viață nu există niciodată garanții.
Amândoi știm asta.
Ascultă…
E copilașul nostru. Îl vom iubi indiferent dacă va trăi 100 de secunde sau de ani.
Suflețelul acesta ne-a fost sortit nouă.
Ne-a găsit.
Are nevoie de noi.
Suntem oamenii care răzbesc prin încercări grele.
Trebuie să pariem pe fiul nostru.
E fiul nostru.
- E fiul nostru. - Da.
E un Sheridan.
- Va fi un luptător. - Da.
Dar acum are nevoie să luptăm noi pentru el.
Vernon?
- Bună! - Am reușit!
Avem semnăturile pentru ordonanță!
Spitalul Grace Valley n-o să calce în orașul nostru.
Ce e?
Mel și Jack
au primit azi o veste proastă.
Copilul pe care-l adoptă are o malformație cardiacă.
Nu!
Da.
Va fi bine copilul?
Nu știm. Au de luat decizii importante.
Vestea bună e că am depistat afecțiunea la timp.
- E bine. - Da.
Am depistat-o cu ajutorul doctorului Hayes.
- E bun și el la ceva. - Da.
Și mă gândeam
că să-l avem pe el și Grace Valley aici…
- Ar putea fi bine. - Poftim?
Nu să lucrez pentru spital,
ci să lucrez cu ei.
Doar nu vorbești serios!
Ai părăsit lumea aceea cu un motiv. Știi cum funcționează.
Nu poți să ții și la oameni, și la bani.
Asta a fost piatra de temelie a clinicii.
Da, și știu că n-ar fi ușor,
dar, dacă vreau să fac ce e mai bine pentru comunitate, poate…
e mai bine să lucrăm împreună.
Cum adică „împreună”?
Am vorbit cu el despre un posibil parteneriat.
Ați vorbit?
Ai avut deja aceste discuții fără mine?
Hope, nu te-am văzut toată ziua. Vorbesc cu tine acum.
Credeam că suntem noi doi împotriva lumii.
- Suntem. - Aiurea!
Am luptat din răsputeri pentru tine și pentru moștenirea ta,
iar tu ai renunțat fără să ai măcar decența să vorbești cu mine întâi!
Știai exact ce faci și ai făcut-o totuși!
- Nu e corect. - Nimic din toate astea nu e corect!
Viitorul clinicii e acum în mâinile tale.
Și, cât timp te gândești,
ce-ar fi să dormi acolo?
Am vorbit la telefon cu dr. Hayes.
El și Doc au vorbit la Institutul Inimii de la Spitalul de Copii din Los Angeles.
Sunt de acord să facă operația.
Asta e bine, nu?
Sunt cei mai buni din țară.
Bine.
Dar vor să se miște repede.
Cât de repede?
Vor să mergem la LA mâine la prima oră.
Îți vom induce travaliul la Cedars. Am lucrat acolo, mai am privilegii.
Apoi îl vor transfera la Pediatrie și îl vor opera.
Mâine?
Da.
Ce zici?
Bine.
Să mergem!
Hope?
Ți-am adus ceva.
Poftim!
- Ce-i asta? - Taică-meu.
Nu pot să-l arunc, se pare. N-ai decât să-l ții.
Ce naiba te-a apucat?
Vernon va colabora cu Grace Valley.
În pofida eforturilor mele și a ceea ce va însemna asta pentru oraș,
m-a trădat.
Sunt o fraieră?
Nu, nu ești.
Atunci explică-mi de ce mi s-a întâmplat asta de trei ori în viață.
Bărbații pe care i-am iubit cel mai mult m-au înșelat,
inclusiv tatăl meu.
- Nu te-a înșelat. - Nu-l mai apăra!
Hope…
Nu e ce crezi.
Serios? Lămurește-mă!
Nu pot.
I-am făcut o promisiune lui Mac.
Ai putea să-i ceri voie.
McCrea Timber urma să dea faliment.
Poftim? Despre ce vorbești?
Tatăl tău acumulase datorii atât de mari,
încât nu avea cum să învingă concurența companiilor mai mari.
Compania falimenta.
Era prea mândru să-mi spună.
Știa că o să lupți pentru ea.
Și mai știa că o să te scufunzi odată cu corabia.
Te iubea prea mult ca să permită asta.
Te-a iubit foarte mult, Hope.
De ce nu mi-a spus?
Tu de ce nu mi-ai spus?
Fiindcă știam că are dreptate.
Și fiindcă te iubeam și eu.
Încă te iubesc.
Da, ești un băiat bun.
Da.
Bună!
Hei…
Îmi iau rămas-bun.
Da.
Ești bine?
Da.
Da, sunt lacrimi de bucurie.
Va avea o viață frumoasă aici.
Știu asta.
Va avea.
Da.
Bine. Să mergem.
- Te-ai trezit devreme. - N-am putut să dorm.
- De ce? - Mă gândesc întruna la tine.
Știu că trebuie să lucrezi, dar trebuie și să mănânci.
Ce zici?
Vii la mine diseară? Fac de mâncare.
Mi-a fost dor de asta. Zic…
Da.
Perfect. Ne vedem.
URGENȚE
Bună ziua! Suntem cu Marley Thurston.
Chirurgul e aici. Vrea să discute cu voi întâi.
- Îl chem. - Mulțumim.
Bine.
Așadar?
Cum e să fii iar aici?
Nu știu. Parcă m-aș întoarce în liceu.
Mă năpădesc vechile sentimente, de parcă n-ar fi dispărut.
Marley Thurston?
- Mel? - Eli?
Stai!
- Tu… - Am îmbătrânit?
- Nu. - Da.
Tu ești neschimbată.
Scuze! Vă cunoașteți?
Mai știi că ți-am zis că am lucrat cu un doctor la Asistenți fără frontiere?
Doctorul arogant de care te-ai îndrăgostit?
Arogant, deci? Dar eram totuși simpatic.
Jack… Eli, el e soțul meu, Jack.
- Încântat. - Și eu.
- Ca să fie clar, a fost acum o veșnicie. - E clar.
Bine. O iau de la capăt.
Sunt dr. Eli Kelly,
chirurg cardiotoracic de la Pediatrie.
Întreaga mea viață am ajutat familii ca a voastră.
Am efectuat această procedură de mai multe ori decât pot număra,
și știu să număr.
Ventricule superoinferioare e ceva grav.
Aș putea să vă prezint o mulțime de statistici, diagrame, termeni medicali
care ar face situația mai acceptabilă,
dar, când e vorba de copilul tău,
acest diagnostic e greu de acceptat, orice ar fi.
Așa că am să vă spun direct.
Va fi greu.
Credeți-mă.
Va fi, poate, una din cele mai grele încercări din viață.
Dar vă promit
că voi salva viața copilului vostru.
Mulțumim!
BRIE SHERIDAN, AVOCAT CONTRACT DE CUMPĂRARE
Iată-l!
Da!
E atât de frumos!
Du-te!
Du-te la fiul tău!
Mulțumesc!
Bună, micuțule!
- Bună! - Bună!
Hei…
- Te iubesc mult. - Și eu te iubesc.
Bună!
- Trebuie să mergem. - Bună!
Bine.
- Stai cu el! Vin și eu imediat. - Bine.
Bine.
Hei…
- Stați! - Sunteți asistenta lui?
Sunt mama lui.
Bună!
Subtitrarea: Dora Șereș