Izvolite.
-Za vas. -Hvala.
Iskreno, ne znamo što da kažemo.
Čini nam se da „hvala” nije dovoljno.
Očito je tako suđeno.
Ovo je vaše dijete.
Nadam se da nemate ništa protiv da pitamo.
Kako ste odlučili?
Prvo smo morali odlučiti što je s našom vezom, naravno.
Jedanput sam već izgubio Marley jer sam bio budala.
Nisam je htio ponovno izgubiti.
Mislio sam, budem li htio da zadržimo dijete,
da će to onda popraviti i našu vezu.
Ali…
Ne preko njegovih leđa.
Morali smo iskreno reći možemo li mu pružiti
život kakav smatramo da zaslužuje.
I, iskreno, ne možemo.
Nismo spremni.
Ali imam jednu molbu.
Da, samo reci.
Može li biti kao prije?
Hoćeš li biti moja primalja?
Da, naravno.
Hoćeš li nam sad obećati
da ćeš se vratiti na fakultet?
-Već govoriš kao tata, Jack. -Da.
Kad se dijete rodi, selimo se u Sacramento.
Nisam ni pomislila na to da ćete otići.
Ostat ćemo u kontaktu, jasno.
Slat ćemo vam djetetove fotografije i snimke.
Nemojte neko vrijeme.
Čvrsto smo odlučili, ali neće biti lako, pa…
Trebat će mi malo vremena.
-Naravno. -Dobro.
Poštovat ćemo vaše želje.
A kad se rodi…
radije ga ne bismo vidjeli.
Nadam se da shvaćate da to nije zato što nam nije stalo.
Zato želim da prvo vidi vaša lica.
I da prvo čuje vaše glasove.
Takav mu početak želim.
I vama.
Hvala.
Zaboravio sam
kako dobro spavam kad sam kraj tebe.
Nedostajalo mi je ovo.
Oprosti što mi je tako dugo trebalo da se spojimo.
Nije važno.
Sad smo ovdje.
Ipak je važno.
Ovaj se put drukčije osjećam.
Čini se stvarnije.
Samo ti i ja, ovako.
Ali ovaj smo put iskreno zajedno.
Kad kažeš „ovako”…
na što točno misliš?
Nismo razgovarali o tome, zar ne?
Ne, nismo puno razgovarali.
-Ne. -Ne.
Ne želim zaribati ovo.
Ovo mi puno znači.
I meni.
Dobro.
Zašto ne bismo krenuli iznova?
-Da. -Može?
Ovaj ćemo put biti predaniji.
Da.
Kao da smo opet tek prohodali,
ali prednost nam je sve što smo dosad naučili.
-Sviđa mi se to. -Da.
Dakle,
budući da smo sad službeno par,
opet,
imam pitanje za tebe.
Dobro.
Pitanje?
Ideš sa mnom na Dan osnivača?
Na Dan osnivača?
Da.
Onda bismo to javno obznanili.
Mislim da te to pitam.
Jesi li spremna za to?
Zapamti gdje smo stali.
-Bok. -Bok.
-Kako ste? -Dobro. Nadam se da ne smetamo.
Ne, ne smetate.
Što se događa? Kako je prošlo s Marley i Eamonom?
Pa…
Ajme meni.
Žele da posvojimo dijete.
To je fantastično.
Znam.
Napokon ćete biti roditelji.
-A ja ću biti teta. -Da.
Ne želim vrijeđati Joey, Donnu i Mary,
ali ja ću biti kul teta.
Uvijek ću imati slatkiše, moći će dokasna ostati budan…
Ti ga onda nećeš čuvati.
Dobro. Ne brinite se za pravnu stranu.
Dogovorit ću se s agencijom za posvajanje.
-Super. -Puno ti hvala.
-Pa… -Oprosti.
Jesmo li prekinuli nešto?
Možeš izaći. Skužili su te.
-Bok. -Bok.
Oprostite što prekidam. I čestitam.
Hvala.
Molim.
Čini se da i mi vama trebamo čestitati.
-Da. -Da.
Još jedan uspjeh, gradonačelnice McCrea.
Ako ovo danas ne nadahne građane da ispravno postupe, ne znam što bi.
Da.
Gradonačelnice!
Dobro.
-Ne paničarite. -Nisam ni mislila.
Dobro. Možete ako želite.
Ne morate baš imati napadaj panike, ali možete malo pošiziti…
-Tony. -Da.
-Plašiš me i živciraš. -Oprostite. Zvala je Gladys.
-Greg i ona imaju gripu. -Nazvat ću ih.
Dobro. Ne mogu voditi štand sa šeširima.
Zašto ne šizite?
Jer to možemo riješiti.
Uzmi Dinu i dio materijala sa štanda s poplunima i spoji ih u jedan.
Da ih spojimo? Genijalno.
Gradonačelnice, snalazite se u krizi.
Poput mlade Margaret Thatcher. Znate? Da.
Dobro, idemo. Ne, ovuda.
Idemo. Ovamo. Za mnom!
Kako mi nedostaje Lizzie! Evo me brzo.
-Doc, trebaš pomoć? -Mogu i sâm.
Nije valjda zbog konja? Sve sam objasnio Hope.
Nije me briga za konja. Moja žena opet ima posla s tobom.
Znaj da mi se to ne sviđa i ne vjerujem ti.
Uopće.
Imamo li problem?
Ne, sve dok znaš gdje ti je mjesto.
Gdje mi je mjesto?
Kad već spominješ mjesta,
podsjećam te da si na mom terenu.
-Očekujem da me malo više poštuješ. -Da te poštujem?
Poštovanje treba zaslužiti.
-Znaš li to? -Momci!
Nije me bilo dvije minute. Vernone, ne moraš se vratiti u kliniku?
Moram, ali želim završiti razgovor o poštovanju…
Vernone…
Nemaš razloga za brigu.
U ovim godinama? Zbilja?
On je počeo.
PROSLAVA DANA OSNIVAČA VIRGIN RIVERA
Dobro došli na prvu proslavu u Virgin Riveru.
Ovo izgleda nestvarno.
Vidite? Rekla sam vam.
Rade li često ovo?
-Da. -Stalno.
-Da. -Dobro.
Hej, Jack! Uživaš li u proslavi?
Pogledat ću što se kuha. Zabavite se, vas četvero.
Vidimo se.
Što želite prvo? Imaju…
Izrađivanje svijeća.
Kovačnicu.
Ma daj! Vidim da imaju sarsaparillu.
-Oduvijek to želim probati. -Dobro. Onda idi.
Eto. Eamone, uspori malo, molim te.
Hodam za dvoje!
-Denny, gubiš zlato. -Teže je nego što se čini.
Onda ne vrti tako jako.
Ako misliš da možeš bolje, izvoli.
Ruke su mi pune.
Mogla bih malo uzeti Koko
da vas dvoje možete biti sami.
Danas si izašla iz kuće. Nema pritiska.
Dobro. Izvoli.
Dođi, Koko.
Ajme meni.
Jedva čekam da te upoznam s cijelim gradom.
Hajde, idemo.
Dobro.
Neka pobijedi najbolji.
Ne mogu vjerovati da ćeš doista postati otac.
Hvala, brate.
A ja da nam je ovo posljednja gradska proslava.
Dosta priče ako nećete suze u hrani.
Osam burgera od bizona, dvije palente sa sirom,
četiri porcije prerijskih krumpirića i kukuruznu kašu.
Dobro. Obožavaju sajam u stilu Divljeg zapada.
Daj da ti pomognem. Puno je to.
Pa…
Zbilja mi je drago zbog tebe,
ali bez tebe neće biti isto.
Sjećaš se kad si mi ponudio posao?
Naravno.
-Kad si me prvi put posjetio? -Da.
Bio sam potpuno izgubljen.
-Nisam znao što bih sa sobom. -Da, sjećam se.
Pokazao sam ti bar. Nisam ga još bio dovršio.
Ponosno sam ti pokazao jelovnik.
Mali burgeri bili su mi revolucionarni.
Ma daj, svi vole male burgere.
A onda si počeo o salati od kelja i tostiranom briocheu sa sirom.
Mislio sam da ćeš me ismijati.
Ma daj. Vjerovao sam ti.
Ovo što si postigao
više je od jelovnika, znaš?
Zbog tebe su se svi u baru osjećali prihvaćeno.
Hvala.
Dao si mi posao.
Pružio si mi priliku za nov život.
Podržao si me i nikada ti to neću zaboraviti.
Bilo nam je dobro, zar ne?
Idemo u nove pobjede.
Doseljenici su napokon prešli planine Sierra Nevade
u ljeto 1875.
umorni od putovanja, ali i dalje u potrazi za onim što još nisu našli.
Za mjestom gdje bi se odmorili,
sagradili dom i koje bi im pružilo nadu.
Skapavam od žeđi.
Mislim da smo blizu.
Da, blizu smrti.
Čekajte. Čujem nešto.
To je zvuk vode.
Hvala nebesima, našla si rijeku!
Ne, nisam. Našla sam dom.
Kako ćemo ga nazvati?
Ovo je mjesto prekrasno i netaknuto.
Tako je. Nazvat ćemo ga Virgin River.
Ne znam baš hoće li se to svidjeti pastoru McCoyu.
U redu, idemo. Pokret!
-Jesi li dobro? -Da.
Ali nikako se ne mogu udobno smjestiti.
Više od 50 godina nakon naseljavanja
građani Virgin Rivera suočili su se s najvećom prijetnjom.
Planina gori!
Što ćemo sad?
O, ne!
Volimo te, zapovjednice!
Ja sam vatrogasna zapovjednica i jedina vatrogaskinja u postaji.
Ne mogu sama ugasiti požar.
Jeste li čuli? Dođite, ljudi!
Uzmite kante! Idemo!
Ponosno smo spasili svoj grad
i tako postavili njegove temelje.
To!
Napokon je 1984. naša prva i jedina gradonačelnica Hope McCrea
i službeno osnovala naš grad.
Cijeli život živim u ovom gradu.
Gledala sam kako se širi, mijenja, posrće i obnavlja.
Nikada nismo zaboravili važnost samodostatnosti,
tradicije i zajednice!
Svake godine Dan osnivača potakne nas da zastanemo, razmislimo
i prisjetimo se odakle smo potekli i kamo idemo.
Kao što neki od vas znaju, neki ljudi, koji nisu odavde,
u našem bajkovitom gradiću vide priliku,
a ne zajednicu.
Ne trebaju nam pridošlice koji žele popraviti
nešto što nikad nije bilo pokvareno.
Tako je!
Jer Virgin River nije samo točkica na karti, nego naš dom.
Moramo se pobrinuti da to i ostane.
Sad i za sve buduće naraštaje.
Molim vas, potpišite ovu peticiju
da zaštitimo Virgin River od vanjskih korporacija.
Tko će prvi?
Mogu li dobiti tu čast?
Možeš.
Hvala, Rolande.
Hvala.
Super.
Gdje su Marley i Eamon sad?
Izrađuju svijeće, mislim.
Baš sudjeluju u Danu osnivača.
Da, a vas dvojica zdušno rezbarite.
Nema ništa bolje nego kad izradiš nešto posebno
od komada drva oštrim nožem.
Da.
Valjda je to muška stvar.
Jeste li ti i Jack odlučili kako ćete nazvati mog unuka?
Nismo još.
Oduvijek mi se sviđa ime Vernon.
-Zbilja? -Vernon?
-Nema šanse. Everett je pravo ime. -Ne.
-Mel? -Da?
Sad bismo htjeli otići kući.
Jesi li dobro?
Ne znam. Ne mogu doći do daha.
Misliš li da možda imaš trudove?
Ne, samo teško dišem.
-Jesi li dobro? -Uspjeli smo, brate.
Kao uvijek, jer si tako dobar kuhar.
Kad smo već kod toga,
prvi ću rezervirati stol u tvom novom restoranu.
Dogovoreno.
Dakle…
Ugovor o isplati.
Samo ga potpiši i vrati, a ja ću riješiti sve ostalo.
Hej, Jack.
-Mel te treba. -Je li sve u redu?
Da. Riječ je o Marley.
Impresivno za tipa koji vozi motor, ali ne jaše konje.
-Početnička sreća. -Da.
-Ti si na redu. -Dobro.
Pomoći ću ti. Trebaš…
Prestani, samo me želiš zbuniti.
Ne, ne želim samo to.
-Znaš što? -Što?
Ovo je obiteljski festival.
Dobro, bit ćemo pristojni.
Šališ se?
Što da kažem?
-Tako si dobra. -Tako sam dobra.
Moram li danas gasiti još jedan požar?
Znači li to ono što mislim?
-Ništa od Kalifornijskih vatrogasaca. -Ništa.
Drago mi je zbog vas.
Hvala.
Možemo li sad o tom kostimu?
-Da. -Nema šanse.
Bila si super, zapovjednice. Nakon ovoga ideš na Broadway?
Bit će dobar i klub švelja.
ZAPOVJEDNICA
-O, da. -Lijepo.
-To upotpunjava kostim. -I ja želim takvu.
Hvala.
Onda, žališ li?
Zbog sarsaparille?
Ne, što si ostala još nekoliko dana.
Moja šefica nije odmah bila zadovoljna, ali objasnila sam joj okolnosti.
Koje to okolnosti?
Da sam srela zgodnog policajca koji mi se davno sviđao
i pozvao me na spoj, pa nisam mogla odbiti.
-Iskrena si prema šefici. -Već se naviknula.
Da.
Iskreno, nedostajat će mi ovaj grad.
Možeš doći u posjet kad god želiš.
Dođeš li ti kad u L. A.?
Nisam imao zašto doći.
Dosad.
Jesi li za kukuruzni puding?
-Ne. -Dobro.
Bome si iskrena.
-Oprosti. -Sviđa mi se to.
Evo ga.
Da, ovo je njegova ručica.
Ovdje.
Dobro, analizirat ću plodnu vodu.
Vjerojatno te zato boli trbuh i ne možeš doći do daha.
Nadala sam se da je to od krumpirića.
I zbog toga što sam velika kao kuća.
Ne, nije zbog krumpirića.
Džepovi plodne vode obično su veliki između 2 i 4 cm.
Dobro.
Tvoji imaju 8 cm.
Imaš hidramnion.
To je višak plodne vode.
Dobro. Što ćemo sad?
Možete li je izvaditi? Termin je uskoro.
Možemo ti pomoći, ali hidramnion
katkad upućuje na to da se nešto događa s djetetom.
Što?
Ne znamo, ali to možemo otkriti
samo naprednijim instrumentima od ovih ovdje.
Idemo li u Grace Valley?
Ne.
Mislim da imamo nešto bliže.
Dr. Hayes.
Dr. Mullins. Da se pripremim za drugu rundu?
-Ovaj put imate pojačanje? -Okolnosti su se promijenile.
Trebamo vašu pomoć.
Trebate mogućnosti koje imamo na raspolaganju.
Slušajte.
Imamo pacijenticu, 22 godine.
-Treba roditi. Ima hidramnion. -Posvajamo njezino dijete.
Možda nešto nije u redu s djetetom. Možete li nam pomoći?
Molim vas.
U mobilnoj ambulanti imamo ultrazvuk za 40. tjedan trudnoće.
-Odlično. -Dobro, idem po Marley.
Hvala.
Mel, želiš li ti obaviti pretrage?
Da.
Možete li nas ostaviti? Želimo razgovarati s Marley.
Ovo nas se svih tiče. Mogu ostati.
Znamo što se događa s djetetom.
Ima superoinferiorne klijetke.
To je rijetka urođena srčana mana.
Dvije klijetke nalaze se jedna iznad druge,
a ne jedna kraj druge.
Njegovo srce s mukom pumpa krv u ostatak tijela.
Budući da se tijelo tako muči da održi cirkulaciju,
ne može apsorbirati plodnu vodu onako kako bi trebao.
-Hoće li biti dobro? -Morat će na operaciju.
Vjerojatno na niz operacija.
Cilj je da se krv preusmjeri i tako smanji pritisak na srce.
Složeno je, ali možemo nešto učiniti.
Takav je zahvat rijedak u Grace Valleyju.
Predlažem da potražimo specijalista koji bi ga mogao izvesti.
-Mogu odmah početi zvati. -Molim vas.
Možemo li zajedno, dr. Hayes?
Naravno.
Hvala.
Hej.
Hoće li Marley biti dobro?
Da. Marley, bit ćeš dobro.
Mel, Jack… Jako mi je žao.
-Ajme. Ne. -Ne.
-U redu je. -Ne morate to raditi.
Mogu nazvati agenciju.
-Niste obvezni. -Marley, slušaj me.
Sad se samo usredotočimo na djetetovo zdravlje.
Marley, pogledaj me.
Sve će biti u redu.
-Sve će biti u redu. -Dobro.
Kako ćemo sad?
Samo idemo dalje.
Ne možemo znati koliko će dugo to dijete poživjeti.
Znam, ali ništa u životu nije zajamčeno.
Oboje to znamo.
Hej.
Ovo je naše dijete i voljet ćemo ga
živjelo ono sto sekunda ili sto godina.
Ta nam je mala duša bila suđena.
Našao nas je.
Treba nas.
Jer mi smo ovdje kad zagusti.
I moramo se potruditi za svog sina.
On je naš sin.
-On je naš sin. -Da.
On je Sheridan.
-Bit će borac. -Hoće.
Ali sad se mi moramo boriti za njega.
Vernone?
-Bok. -Uspjeli smo.
Skupili smo potpise za uredbu.
Nema šanse da Grace Valley stupi u ovaj grad.
Što je bilo?
Pa, Mel i Jack
danas su doznali lošu vijest.
Dijete koje posvajaju ima urođenu srčanu manu.
O, ne.
Da.
Hoće li dijete biti dobro?
Ne znamo. Moraju donijeti važne odluke.
Dobro je što smo to rano otkrili.
-To je dobro. -Da.
A u tome nam je pomogao dr. Hayes.
-I on može biti koristan. -Da.
I, znaš, razmišljao sam.
Dođu li on i Grace Valley ovamo…
-Možda bi i to bilo dobro. -Molim?
Ne da radim za bolnicu,
nego da surađujem s njom.
Ne misliš valjda ozbiljno.
S razlogom si napustio takve bolnice. Znaš kako rade.
Ne može ti istodobno biti stalo i do ljudi i do novca.
Na tome si utemeljio svoju kliniku.
Da, i znam da ne bi bilo lako, ali…
Možda bi za naš grad bilo najbolje…
da radimo zajedno.
Kako to misliš „zajedno”?
Razgovarali smo o potencijalnom partnerstvu.
Razgovarali ste?
Već si razgovarao s njim bez mene?
Cijeli te dan nisam vidio, Hope. Sad razgovaramo.
Mislila sam da smo mi protiv svih, Vernone.
-I jesmo. -Sereš!
Borila sam se rukama i nogama za tebe i tvoju ostavštinu,
a ti si odustao od borbe a da prvo nisi razgovarao sa mnom?
Dobro si znao što radiš i svejedno si to učinio!
To nije pošteno.
Ništa od ovoga nije pošteno!
Budućnost klinike sad je u tvojim rukama.
I dok razmišljaš o tome,
večeras bi trebao ondje spavati.
Upravo sam se čula s dr. Hayesom.
On i Doc razgovarali su s Institutom za bolesti srca
u Klinici za dječje bolesti u L. A.-u.
Pristali su izvesti operaciju.
To je dobro, zar ne?
Oni su najbolji u zemlji.
Dobro.
Ali žele to brzo učiniti.
Koliko brzo?
Žele da već sutra ujutro dođemo u L. A.
Inducirat će porođaj u Cedarsu.
Radila sam ondje, pa smijem biti na porođaju.
Zatim će ga operirati u Klinici za dječje bolesti.
Sutra?
Da.
Što misliš?
Dobro.
Idemo.
Hope?
Donijela sam ti nešto.
Izvoli.
-Što je ovo? -Moj otac.
Čini se da ga ne mogu baciti. Zaslužujete jedan drugog.
Što te spopalo?
Vernon sklapa partnerstvo s Grace Valleyjem.
Unatoč mom trudu i posljedicama koje će to imati za grad.
Izdao me.
Jesam li tako naivna?
Ne, nisi naivna.
Onda mi objasni zašto mi se to već triput dogodilo u životu.
Muškarci koje sam najviše voljela preveslali su me,
a među njima i moj otac.
-Nije te preveslao. -Daj, prestani ga braniti.
Hope.
-Nije onako kako misliš. -Zbilja? Prosvijetli me.
Ne mogu.
Obećao sam Macu.
Zamoli ga za dopuštenje.
Pilana McCrea bila je osuđena na propast.
Molim? O čemu govoriš?
Tvoj je otac toliko zadužio tvrtku
da nije mogao pobijediti konkurenciju,
a to su bile veće tvrtke.
Propadao je.
Ali bio je preponosan da mi to kaže.
Jer je znao da bi se borila za tvrtku.
Znao je da bi i ti propala s njom.
Previše te volio da bi to dopustio.
Jako te volio, Hope.
Zašto mi to nije rekao?
Zašto ti nisi?
Zato što sam znao da ima pravo.
I zato što sam te i ja volio.
Još te volim.
Da, dobar si ti dečko.
Da.
Bok.
Hej.
Samo se opraštam.
Da.
Jesi li dobro?
Da.
Ovo su suze radosnice.
Ovdje će imati lijep život.
Znam to.
Hoće.
Da.
Dobro, idemo.
Rano si ustao.
Nisam mogao spavati.
-Zašto? -Jer neprestano mislim na tebe.
Znam da moraš raditi, ali moraš i jesti.
Što kažeš na to da večeras svratim k tebi i skuham ti večeru?
Nedostajalo mi je to.
Kažem… da.
Odlično. Vidimo se onda.
HITNI PRIJEM
Bok. Ovo je Marley Thurston.
Kirurg je stigao i prvo želi razgovarati s vama.
-Idem po njega. -Hvala.
Dobro.
Onda, kakav je osjećaj vratiti se?
Ne znam. Kao kad se vratiš u srednju školu.
Stari osjećaji samo navru kao da nikad nisu nestali.
Marley Thurston?
-Mel? -Eli?
Što… Čekaj malo.
-Ti… -Ostario sam?
-Nisi. -Jesam.
Ali ti se nimalo nisi promijenila.
Oprostite, poznajete se?
Sjećaš li se, pričala sam ti onom liječniku
s kojim sam radila u Sestrama bez granica?
Onom bahatom u kojeg si se zaljubila?
Bahat sam, je li?
Ipak sam ti bio drag.
Jack. Eli, ovo je moj muž, Jack.
-Drago mi je. -Također.
Da razjasnimo, to je bilo jako davno.
Mislim da je to jasno.
Super. Idemo ispočetka.
Ja sam dr. Eli Kelly,
dječji kardijalni kirurg Klinike za dječje bolesti.
Život sam posvetio tomu da pomažem obiteljima poput vaše.
Doživio sam ovo i izveo taj zahvat više puta nego što mogu izbrojiti,
a jako dobro znam brojiti.
Superoinferiorne klijetke teško su stanje.
Mogao bih vam dati gomilu statističkih podataka, dijagrama i stručnih izraza
da vam ublažim strah.
Ali kad je riječ o vašem djetetu,
teško je prihvatiti ovu dijagnozu, unatoč svemu.
Zato ću vam otvoreno reći.
Bit će teško.
To vam mogu obećati.
Ovo bi vam moglo biti i najteže iskustvo u životu.
Ali mogu vam obećati
i da ću spasiti život vašem djetetu.
Hvala.
UGOVOR O ISPLATI
Evo ga!
Ma da.
Prekrasan je!
Hajde.
Upoznaj svog sina.
Hvala.
Hej, maleni.
-Bok. -Bok, maleni.
Hej.
-Jako te volim. -I ja tebe.
Zdravo.
-Trebali bismo ići. -Bok.
Dobro.
-Idi s njim. Odmah ću doći. -Dobro.
Dobro.
Hej.
-Čekajte! -Vi ste medicinska sestra?
Ja sam njegova majka.
Bok.
Prijevod titlova: Sanja Vorkapić Velić