- Älskling? - Ja?
Det är kallt ute, och vi har gått i en evighet.
Varför kunde vi inte gå till en julgransförsäljare
som vanliga människor?
Jag vill inte att vår första jul ihop ska vara "vanlig".
Jag vill att den ska vara enastående.
- När du säger det så... - Ja.
Men hur långt är det kvar? För mina fötter gör ont.
- Där är den. - Vad?
Familjen Sheridans julgran.
Titta!
- Vänta. - Vad?
Jag är inte en Sheridan, och min familj kommer.
Så skulle det inte vara Monroe-Brenner-Sheridan?
Okej, men då måste vi även inkludera min syster Mary.
Då har vi Brenner-Monroe-Clivesdale-Sheridan.
- Det är... - Det låter som en advokatbyrå.
Det kanske är tur att Donna och Jeannie inte kunde komma.
Men jag såg fram emot att träffa dina systrar.
Ja. Se det från den ljusa sidan.
Nu har vi mer tid att umgås med mina nyskilda föräldrar.
Det kommer att bli toppen, okej?
Jag har inte haft en stor jul sen mamma dog.
Ytterligare ett skäl att göra den här enastående.
Vet du vad mer som är enastående?
Det faktum att din mamma hade en affär med en kille från Virgin River,
och att du hamnade här.
Jag har funderat på det.
Jag undrar om hon lämnade några av vykorten framme
där vi kunde se dem eller nåt, och jag hade en bild i huvudet.
- Det kanske lockade mig hit. Jag vet inte. - Kanske.
Och Joey är säker på att mannen som skrev dem är din far?
Hon säger det, men...
Jag måste läsa breven innan jag bestämmer vad jag vill göra.
Menar du huruvida du vill försöka hitta honom?
Eller låtsas att han inte existerar? Ja.
En sak jag kan ge dig i julklapp är mitt fulla stöd.
- Vad du än vill. - Tack.
Och kanske några smycken?
Vi tar granen.
Nu sätter vi dig i arbete.
- Där bak? - Visst.
Okej.
Ho, ho, ho!
Okej.
Jag tror att jag har barnsäkrat allt i huset.
Marys barn borde vara säkra.
Du har även Mike-säkrat skafferiet. Kan man få lite chips?
När kommer din syster?
Flyget är försenat, så de har inte lyft än.
Men mina föräldrar borde checka in på B&B just nu.
Om det finns nåt jag kan göra för att hjälpa dig med dem i helgen...
Charma byxorna av min mamma.
- Inte bokstavligen, men... - Tack för förtydligandet.
Julen var på väg att bli väldigt märklig väldigt fort.
- Jag är väldigt charmig. - Jag har lagt märke till det.
Det har även mina byxor.
- Du måste skämta. - Vad är det?
Mary är insnöad i Boston. Hon kan inte komma.
- Nej, så sorgligt. - Det är mer än sorgligt.
Utan hennes barn har mina föräldrar bara varandra att fokusera på.
De kanske blir tillsammans igen.
Kom igen, det är högtiden av evigt hopp. Eller hur?
- Jag öppnar. - Okej.
- Mike. - Mr Sheridan.
Pappa, god jul! Vad gör du här?
Jag skulle checka in på B&B när jag sprang på din mamma,
och hennes nya pojkvän.
- Konstläraren? - Ja.
- Visste vi att han skulle komma? - Nej.
Jag tänker inte bo där och se dem kyssas under misteln.
Okej, så...
Sankta Mary är insnöad så hon använder inte gästrummet.
Känn dig som hemma.
- Och jag ska prata med mamma. - De är på väg till Jack's Bar.
Säg åt din mor att Javier, om han inte ska måla av familjen Sheridan,
borde återvända till Sacramento, omedelbart.
- Jag tror inte att jag kan säga exakt det. - Okej, uttryck det med egna ord.
Så börjar det.
Okej, håll mig underrättad.
Vad händer?
Mary är tydligen insnöad.
Och mamma har bestämt sig för att ta med sin nya pojkvän,
till pappas förfäran.
- Det låter som en enastående start. - Det kan bli en jul vi aldrig glömmer.
- Såja. - Hej!
- Morbror Jack! - Moster Mel!
Hej, gumman!
Hej.
- Hur är det? - Är du verkligen min morbror?
Inte än, men snart så.
Det skadar väl inte att ta namnet på en testrunda?
God jul.
Kul att se dig.
Det här är toppen. Barnen är så glada att få hälsa på.
- Ja, tack för inbjudan. - Kom igen, skämtar du?
Vi är glada att ni kunde komma.
Det är så kul att ni ska få träffa Jacks familj.
- Ja. - Det som finns kvar av dem.
Det är en lång historia. Här, jag hänger upp den.
Ta av er jackorna.
Vill nån ha kaffe eller varm choklad med marshmallows? Ja?
- Vem vill spela julbrädspel? - Jag!
- Ja! - Ja!
Vi kör! Okej.
- Herregud, de är så stora. - Jag vet.
Så, jag tog med breven.
Ja, okej.
- Vi tittar igenom dem senare. - Okej. Ja.
- Vi kommer att över-glittra dem. - Vilka då?
Nick och Jo Ellen.
Jag insåg inte att pyntningstävlingen togs på så stort allvar.
Vad vinner man?
En julstubbe och ett års skryträttigheter.
Om nåt är mer utsökt än julstubben är det segerns sötma.
- Det är rätt julanda. - På tal om julanda, var är äggtoddyn?
- Du glömde väl inte rom? - Självklart inte.
För äggtoddy utan rom...
...är bara jul-vaniljsås.
- Skål. - Skål.
Skål.
Vänta, hällde du rom i din?
Självklart inte.
Det är inte bra för barnet.
Tänk att vi kommer ha en småtting springande runt.
Vi är båda väldigt glada.
Äntligen.
Det här var inte planerat, och barn är ett stort åtagande.
Jag ville bara se till att ni var redo att anpassa er.
- Du lyckades till och med övertala Connie. - Det är synd att hon missar julen.
Det var generöst av henne att ta hand om sin kusin i Eureka.
- Jag är glad att din mamma kommer. - Jag med, förvånande nog.
Vi har kommit så bra överens. Hon älskar att jag har ett viktigt jobb.
Hon är stolt över mig för första gången.
Och din graviditet kommer inte att ändra på det.
Vänta, förlåt.
Har du inte berättat att du är gravid?
Jag ville bara ha en trevlig jul
innan hon börjar tvivla på mina beslut igen.
Lizzie, du måste berätta.
Det blir mycket värre om hon får veta på nåt annat sätt.
Jag håller med.
Vi berättade för Rose.
Hon kommer ändå att få reda på det, så du kan lika gärna berätta på julafton.
Se det som en julklapp.
Hon kanske ser fram emot att få barnbarn, precis som vi.
Är det inte tekniskt sett ert barnbarnsbarn?
Nu ägnar vi oss inte åt gråa-hår-klyverier.
Om jag ska bli mamma
borde jag sluta vara rädd för att prata med min.
Det gläder mig,
för jag är nästan lika dålig som Jo Ellen på att hålla hemligheter.
Okej.
Jag berättar ikväll innan showen.
Okej, till höger. Och ett...
Påminn mig om varför jag måste vara en julgran.
Jag kunde ha spelat Camerons roll.
För Muriel ansvarade för rollbesättningen,
och hon och läkaren har uppenbar kemi.
Absolut. Okej.
Bra.
Kan vi få hit julgranen, tack?
Bert, du ska ut.
De har verkligen kemi, eller hur?
Det är svårt att slita blicken från dem.
Jag undrar hur länge deras May-December romance kommer att vara.
- Det är trots allt december. - Jag tror att den kan vara för evigt.
Det är inte varje dag man hittar en perfekt danspartner.
Du.
Titta på datumet på det första vykortet.
Tror du att det började efter att mamma och pappa miste Chloe?
Jag hade inte ens lagt märke till datumet.
Tror du att pappa inte fanns där för mamma?
Jag vet inte. Jag tror att de båda var förkrossade.
Att mista ett barn kan föra folk samman eller driva isär dem.
För dem var det bara det sistnämnda.
Titta.
Här är det.
Hon berättade definitivt om dig.
Han ville finnas i ditt liv.
Men hon ville stanna hos pappa för att hålla ihop familjen.
Att mista Chloe drev isär dem.
Och du förde dem samman.
Tror du pappa visste att jag inte var hans?
Om han gjorde det spelade det ingen roll.
Jag önskar att det fanns mer att gå på.
Vi har bara hans smeknamn, Champ, och hans postbox.
Så du vill hitta honom.
Jag menar...
- Ja. - Ja?
- Ja, jag tror det. - Okej.
Jag vill veta mer om vad som hände.
Han kanske fortfarande vill ha mig i sitt liv.
Det vill han säkert.
Man ändrar sig inte om nåt sånt.
Det är bestämt, jag ska...
...hitta min biologiska far.
- Okej. - Okej.
- God jul. - God jul.
Jag vet, Paige.
Men om de inte har hittat nåt DNA än tvivlar jag på att de gör det.
Okej.
Ja, god jul på dig med.
Och förlåt i förväg,
men jag skickade ett trumset till Christopher.
Okej, jag måste gå. Hejdå.
- Hej. - Hallå där.
- Är du redo att samla in leksaker? - Ja, jag har väntat på dig.
Okej.
- Folk donerar redan. - Ja, det gör de.
Preach, jag kan ta köket om du vill hänga här ute.
Snart måste jag ta med ett av din mammas recept.
Nej, det vill du inte göra.
- Förra året försökte hon mikra vår kalkon. - Noterat.
Här, till barnen.
Det du gör är fantastiskt.
Hon har rätt.
- Du är rena rama Sankt Nikolaus. - Tro mig, jag är inget helgon.
Jag förstår inte varför du tyckte att det var en bra idé
att ta med din nya pojkvän.
- Inget illa menat, Javier. - Ingen fara.
Det här var en chans för våra familjer att träffas innan Mels och Jacks bröllop.
Jag tänkte att det var bättre för din far att möta Javi nu och inte på bröllopet.
Och du vet vad de säger:
Ju fler, desto bättre.
Ja, men du tyckte inte det fanns skäl att förvarna oss?
Åtminstone dina barn?
- Det var ett sista minuten-beslut. - Och helt mitt fel.
Mina planer gick i stöpet,
och din mor var snäll nog att be mig fira jul med er familj.
Hon har berättat såna underbara saker om er alla.
Jag uppskattar det, men jag försöker se till att pappa...
Jag känner din pappa bättre än nån annan.
Han blir snabbt upprörd, men han kommer också snabbt över det.
Om han träffade nån som tittade på honom som Javi tittar på mig,
och som jag har sett Mike titta på dig, skulle jag vara glad för hans skull.
Efter att ha kommit över chocken kommer han säkert att känna på samma sätt.
Nån kanske borde säga det till honom.
Bra idé, gumman. Tack för att du erbjuder dig.
- Hej. - Hej.
Hur gick det?
Bra.
Jag ska leta upp honom.
På riktigt?
Jag kan inte ignorera det nu.
Nej, självklart inte.
Så fint, du kommer att ha en förälder.
Ja.
Det kan inte skada att ha
en till mor- eller farförälder.
Särskilt med tanke på de två de kommer att få från min sida.
Jag pratade med Brie igen.
Mina föräldrar använder henne som en bricka.
- Vi borde hjälpa henne. - Men jakten på Father Christmas, då?
Det enda jag har att gå på är hans postbox.
- Så, det blir en långsam start. - Kanske inte.
Brie är på väg till julmarknaden med min pappa.
Vi kan se om Hope är där.
- Varför det? - Hope grundade postkontoret.
Hon kanske känner den gamla postmästaren, och om hon gör det,
kan han hjälpa oss att spåra postboxen till ett namn.
Jaså, oss.
Jag tänker naturligtvis hjälpa dig.
Att hitta din biologiska far skulle vara mycket bättre än smycken.
Du skulle kunna göra både och.
Ja.
VIRGIN RIVER JULMARKNAD
Okej.
Åk till mig. Lugnt och fint, okej?
Såja, enkelt.
Okej, enkelt för vem då?
Jag växte inte upp i närheten av is.
Det gjorde inte du heller.
- Varför är du så duktig? - Jag spelade hockey som barn.
Jag trodde att det var min väg ut.
Jag hade ett Division 1-stipendium och allt.
Jag råkade i trubbel och förlorade det.
Domaren gav mig två alternativ:
Ungdomsanstalt eller militären.
Så...
Nu är du bara marinsoldat med ännu en färdighet att lägga till på ditt cv.
Tillsammans med brandbekämpning och bygge.
Samtliga är kul att observera.
Är det därför du alltid kommer till manbyggnaden med lemonad?
Därför, och för att det är fint
att du hjälper Jack gratis.
Jag kunde inte ta hans pengar.
Och när jag får försäkringspengarna från Emerald Lumber
behöver jag dem inte.
Dessutom...
...måste jag göra nåt användbart med min tid.
Jag tycker att du har varit rätt användbar.
När jag träffade dig bodde jag med min dotter
i ett tält gjort av lakan, och jag odlade gräs.
Du hjälpte mig förändra mitt liv.
Jag har ett tak över huvudet, ett jobb på B&B,
och en pojkvän jag gärna skulle presentera för min mamma.
- Om han bara ville träffa henne. - Jag ska träffa henne.
Och när jag gör det
ska jag berätta hur
galen jag är i hennes dotter.
Jag måste hämta Hazel från repetitionen.
- Men vi ses på showen ikväll? - Ja.
Jag kommer redo att fira.
Jag tänkte väl det.
Skrytmåns.
Du kanske vill dricka upp den först.
Den är till pappa, inte mig. Han är här nånstans med Mike.
Så, hur går det?
Super du ner honom för att ta udden av allt?
Ja.
Och jag tror att jag har övertalat honom att gå på revyn ikväll.
Men det verkar klokt att låta glöggen flöda tills dess.
Toppen. Tack för att du hjälper till att släta över det hela.
Vi måste bara hålla dem så långt ifrån varandra som möjligt ikväll.
Och på julafton får vi distrahera dem med grillad skinka och Joeys barn.
- Ja. - Det låter bra.
- Okej, har du sett Hope häromkring? - Nej.
Vad händer?
Jag tar itu med ett eget familjedrama. Kan vi prata ikväll?
Ja, visst. Jag har mer än nog just nu.
- Ja. - Tack.
Det är en bra idé att göra det här. Lite varm choklad, julmusik i bakgrunden...
Och vi är bland folk, så hon kan inte ställa till en scen.
Så mycket jord.
- Varför är inget asfalterat här? - Ta upp det med borgmästaren.
Jag ville inte förolämpa dig. Jag är bara sliten. Jag hatar resdagar.
De gör mig alltid på värsta möjliga humör.
Hur mår du? Har det hänt nåt nytt?
Nej.
Inte idag, idag är en resdag. Jag ska julhandla lite.
Vi kan prata senare, imorgon eller nästa år.
- Hej, Mel. Hej, Jack. - Hallå där.
- Hur är det? - Titta på dig.
- De är redo att komma när som helst. - Det får vi hoppas.
Det känns som om jag har varit gravid i flera år, så...
Hon har ett par veckor kvar.
Är allt bra?
Ja, jag har haft Braxton Hicks-sammandragningar.
- Hur länge har du haft dem? - Sen igår kväll?
Okej, du borde villa tills de upphör. Om de inte gör det, ring mig.
- Jag tänker inte störa dig under julen. - Du stör inte. Jag är din barnmorska.
Okej, tack. Och god jul.
- Okej, god jul. - God jul.
Fint att du låter henne återgå till sin ursprungliga förlossningsplan.
Du kommer väl också att vara där?
- Du, Hope. - Hope.
Vi har en fråga.
Vi undrar om du råkar veta vem som var postmästare i början av 80-talet.
Om jag vet vem han är? Jag anställde honom.
Han heter Chip Cooper.
Hur så?
- Vi ska anordna en stor jul-skattjakt. - Ja.
Du råkar inte veta var vi kan hitta honom?
Jag kan inte hjälpa er med det, men Lydie kanske vet.
De var ihop i high school, innan hon träffade Herb.
- Är Lydie här? - Nej, hon gör sig redo för showen ikväll.
- Okej. - Tack. Vi ses där.
- Ja. - Hejdå.
Hejdå.
- Hur länge har du gjort det här? - Sen jag gick med i marinkåren.
Första gången jag gjorde det och såg barnens ansikten...
Tack så mycket.
...insåg jag att jag alltid tog för givet att jultomten skulle hitta till mitt hus.
Det har varit min grej sen dess.
Du, då? Har du några jultraditioner?
- Varsågod. - Ja.
Men de känns banala efter din "jag är jultomten"-historia.
Kom igen.
Få höra.
Okej, mina föräldrar har en stuga i skogen.
Det finns en sjö som brukar vara på väg att frysa till is i december.
Så dagen före julafton hoppar vi i. Det är som ett isbjörnsdopp.
Wow, det låter...
...plågsamt.
Det är det. Ja, men du vet...
- Du måste sakna din familj. - Ja, det gör jag.
Jag kommer sakna att ha en vit jul. Men jag skulle sakna dig mer.
Det är nåt du skulle säga. Vad har du gjort med mig?
Jag vet inte.
Jag gillar det.
Så,
är du på ett dopp imorgon?
- Det låter kallt. - Jag vet hur vi kan bli varma efteråt.
Räkna med mig.
Hej, Lydie.
Mel. Jack.
Det är för tidigt för att sätta sig.
Vi är här för att ställa en fråga om Chip Cooper.
- Vad är det med honom? - Vi undrade om du pratar med honom.
Varför det?
Vad...? Vad har ni hört?
Hope berättade att du och han
brukade stå varandra rätt nära.
Vi letar efter ägaren till en gammal postbox,
så vi behöver veta var vi kan hitta honom.
Om syföreningen frågar hörde ni inte det här från mig,
men Chip är jultomten på kulturhuset i Clear River.
Okej.
Och...
...varför vill du inte att syföreningen ska veta det?
Jag vill inte att de ska veta att vi fortfarande har kontakt,
väldigt ofta.
- Ni vet hur de pratar. - Ja, det gör vi.
- Bra för dig, Lydie. - Tack, kära du. Det är bra för mig.
- Hejdå. - Hejdå.
TOMTENS VERKSTAD
God jul.
Ursäkta mig.
- Ursäkta mig, Chip. - Nej.
Nej, det är Herr Jultomte.
- Herr Jultomte. - Får vi prata med dig?
Absolut inte.
Om ni vill prata med höjdaren får ni ställa er i kö.
Paul?
- Är det du? - Förstör inte magin, Jack.
- Det tar inte så lång... - Nästa!
Okej.
Jag trodde han var min vän.
- Jag tror att ni kan vinna. - Det tror jag med.
Det skulle inte skada om några av Nicks och Jo Ellens kulor gick sönder.
Farfar, föreslår du att jag ska sabotera för paret Fitch?
Det skulle jag aldrig göra.
Jag har aldrig sett er så tävlingsinriktade.
Det är för Hopes skull. Jag struntar i om jag vinner.
Du vet, i två årtionden gick jag med i tävlingen
bara för att ha en ursäkt att tillbringa tid med henne under julen.
Det här kan vara min sista chans att se hennes stora leende när vi vinner.
Är du nervös inför den kliniska prövningen?
Om ett par veckor får vi veta om den räddar min syn eller inte.
Så ja, jag är rätt nervös.
Jag finns här om du vill prata.
Jag är nån du inte behöver vara stark inför.
Jag uppskattar det.
Och vad som än händer
kommer du att vara en bra gammelfarfar.
"Gammel" är överflödigt.
Du vet vad jag menar. Jag hade inte kunnat göra det utan dig.
Du är inte den enda som är nervös för vad som väntar.
Har ni beslutat huruvida ni ska kolla om barnet har Huntington in utero?
Vi har pratat om det.
Vi anser inte att det är värt risken.
Dessutom borde det vara vårt barns beslut och inte vårt.
Det kommer inte att påverka hur vi uppfostrar dem
eller hur mycket vi älskar dem.
Minns du när vi fiskade och jag sa
att jag inte kunde vara mer stolt över dig?
Jag hade fel.
Gå.
Hej, unge man.
Vi tar en bild.
God jul på dig.
God jul.
- Nu är det er tur. - Tack.
- Vill ni ha fotopaketet? - Det är lugnt.
Tack.
Chip...
Tomten.
Du är upptagen, så jag ska fatta mig kort.
Vi har ett par frågor om din tid som postmästare i Virgin River.
Sen skägg-ar du oss... Slipper du oss.
- Hur vet ni min identitet? - Lydie skickade oss.
Tja...
Vad som helst för Lydie.
Okej.
Det jag vill ha i julklapp
är att få veta vem som skickade de här vykorten.
- Var hittade du de här? - I en låda med min mors saker.
- Var din mor kvinnan Champ skrev till? - Minns du Champ?
Det är klart. Han skickade ett sånt där varje vecka.
Till slut började jag och personalen smygtitta på hans vykort.
Plötsligt var vi alla indragna i hans romans med en mystisk kvinna.
Sen slutade hennes brev komma.
Han slutade betala för sin postbox, och vi såg honom aldrig igen.
Jag har alltid undrat vad som hände med Champ.
Det är vad vi försöker ta reda på.
Du råkar inte veta hans namn eller var han bodde?
Nej.
Han var så snäll man kunde vara.
Han var också charmig och rolig.
Men inte så ödmjuk.
Han brukade tjata om hur han hade vunnit
Skogshuggarspelen 1976.
Det var där "Champ" kom från. Jag är ledsen att jag inte kan hjälpa mer.
- Nej, det är toppen. - Önskar du dig nåt annat?
Jag har faktiskt önskat mig en ponny varje år sen jag var fem.
Kalifornien har strikta regler vad gäller import av boskap.
- Ja. - Just det.
- Tack, tomten. - Jag hoppas ni får en fin jul.
- Ho, ho, ho. - Detsamma.
Nu måste vi bara ta reda på vem som vann Skogshuggarspelen 1976.
- Ja. - Nästa!
- Wow. - Det är lätt!
Okej, så den klara vinnaren av Skogshuggarspelen 1976 är...
...Everett Reid.
Okej.
- Foto? -"Bild nedanför."
Åh, nej.
- Fotografen fick ingen tydlig bild. - Men nu vet vi hans namn.
Det är en stor grej.
Ja.
- Vad är det? - Det börjar kännas verkligt.
- Är det bra? - Det är bra.
Det är det.
Det finns många skäl till varför jag inte borde göra det här,
men jag tänkte
att vårt barn en dag kanske befinner sig i samma situation.
Och då vore det coolt om jag kunde säga...
- Jag vet vad du går igenom. - Jag vet vad du går igenom.
- Så, ska vi fortsätta? - Ja, vi googlar honom. Okej.
Okej.
Everett Reid.
Kalifornien.
Det finns ingen i telefonkatalogen i Kalifornien.
Okej.
Men han hade en postbox, så han kanske levde isolerat.
Många flyttar hit för att de inte vill bli hittade.
Men
jag tror
att jag känner nån
som kan hitta honom.
Vem då?
- Hallå. - Du får se. Hej, mannen.
Vad gör du?
Jag lämnar bara av några leksaker till behövande barn.
Jag ser en kille äta polkabräck som om ingen ser på.
Va?
- Vänta lite, var är du? - Vänd dig om.
- Det var roligt. - Hej.
- Hej! - Vad gör ni här?
Tja...
Jag försöker hitta min biologiska far.
Det var inte svaret jag väntade mig.
Vi behöver din hjälp.
Vi har ett namn, men varken telefonnummer eller adress.
- Så du vill att jag ringer min snubbe. - Ja.
- Vem är din snubbe? - Han är privatdetektiv.
Det var han som hjälpte till att hitta Christopher.
Jag hjälper gärna till.
Att hjälpa dig hitta din far låter som en perfekt julklapp.
- Det var det jag sa. - Ja.
Men smycken är fortfarande ett alternativ.
Ja.
- Jag ringer. - Tack.
- Okej. - Tack, mannen.
- Det måste vara en killgrej. - Dummer.
THE VIRGIN RIVER PLAYERS VIRGIN RIVER JULMUSIKAL
HUVUDROLLSINNEHAVARE OCH REGISSÖR: MURIEL ST. CLAIRE
- Var är din mamma? - Hon gick på toa.
Lizzie,
finns det en chans att du drar dig för att berätta
för att du inte är säker på att du har fattat rätt beslut?
Nej.
Jag är säker.
Du såg hur glada vi var när vi berättade för dig och Doc.
Jag är rädd att hon ska tvivla på min förmåga att hantera allt.
Jobb.
Allt med Denny.
Och att få barn.
Jag hade också mina tvivel,
men jag vet hur mycket du är kapabel till när du bryr dig om nåt.
Men tänk om det är för mycket?
Tänk om jag inte klarar det och inte är en bra mamma?
Jag hade inte den bästa förebilden.
Vem ska jag vända mig till när det blir tufft?
Mamma-influencers på Tiktok?
Jag vet inte vad de orden betyder.
Men det viktigaste med att vara förälder är att älska sitt barn villkorslöst.
Det var det min mamma gjorde. Vi hade våra olikheter, men...
Jag minns hur det kändes när hon kramade mig.
Som...
...om jag var insvept i en varm filt och inget hemskt kunde komma åt mig.
Det är vad som varar.
Det är så jag vet att jag hade fantastisk mor,
trots hennes sporadiskt häftiga humör,
paralyserande osäkerhet och benägenhet att spela.
Jag hjälper inte, va?
Du gjorde det, men sen tog du en skarp vänstersväng.
Vad som än händer är du inte ensam.
När du berättar för din mor kan du försäkra henne om det.
Du har aldrig varit mamma, och jag har aldrig varit...
...gammelfarmor.
Så vi kan lära oss att ta hand om barnet tillsammans.
Barn?
Är du gravid?
Vi borde nog lägga barnen innan de blir till kolbitar.
Jag ser fram emot att höra mer imorgon. Du kommer att hitta honom.
Ja, jag hoppas det.
Ja.
Så, god jul.
- Tack. - God jul.
God jul.
- Vi ses imorgon. - Ja.
- God natt. - God natt.
Hejdå, ungar.
- Kom igen. - God natt.
God natt.
- Hej. - Det är ett julmirakel.
Mamma och pappa klarade sig igenom showen utan att prata med varandra.
Schyst. Jag menar...
- Man får ju inte prata under showen... - Okej.
- Förlåt, jag menar... - Det här går bra.
Om de klarar två timmar klarar de två dagar till.
- Ja. - Eller hur?
- Jag ska tacka dem från oss. - Bra.
- Var är Mike? - Jobbet ringde.
Han kanske inte kommer på lilla julafton.
Men vi är här, och se det så här:
Vissa väldigt viktiga män måste jobba dagen före julafton.
- Eller hur? - Jag gillar det.
Herregud!
Bravo.
Tack.
Raring.
Och du, superstjärna till läkare.
Det var underbart. Du är bra, riktigt bra.
Så snällt av dig. Tack.
- Muriel, ursäktar du mig ett tag? - Ja, självklart.
De är vackra.
Michelle, vad gör du här?
Jag kom hit för att träffa dig.
Jag tänkte att jag skulle sköta snacket, inte tvärtom.
Jag är...
Jag är med i AA.
Jag har varit nykter i sex månader.
Jag är på mitt åttonde steg:
gottgörelse.
Jag måste berätta hur ledsen jag är.
För allt.
Jag uppskattar det.
- Men är det inte lite för sent? - Jag vet.
Lyssna på vad jag har att säga.
Sen behöver du aldrig se mig igen.
Såvida du inte vill.
Hej.
- Jag letade efter dig. - Jag har ringt efter en taxi.
Du sa inte hejdå.
Jag ville inte behöva förklara varför jag ska åka hem.
- Till Brie? - Till Sacramento.
- Jag skulle precis tacka för att du kom. - Jag kan inte göra det.
Jag lovade Mel en stor familjejul,
och du kan inte bita ihop i två dagar till?
Jag kan inte se din mamma gå vidare.
- Vem vet om det här med Javier är seriöst? - Jag vet.
Och hur kan du veta det?
Fråga din mor.
Jag är så stolt över dig.
- Var jag duktig? - Duktig? Skämtar du? Du var toppen.
Du gjorde succé.
- De här är till dig. - Brady, inte behövdes det för min skull.
- Var är din väska? - Jag lämnade den bakom scenen.
Vi letar upp den.
Ja, vi ses snart.
Hej.
Du är en bra styvpappa.
Nej, det är lite tidigt.
- Jag menade inte att pressa dig. - Bra.
För Lark vill att jag träffar hennes mamma.
Ja.
Så det är seriöst?
Ja.
- Ja, jag antar det. - Det går ihop.
Jag såg dig åka skridskor. Jag insåg inte att du var Wayne Gretzky.
- Det är mycket du inte vet om mig. - Ja, det var alltid vårt problem.
- Förlåt. - Nej, jag förtjänar det.
Nej, det gör du inte.
Jo, det gör du.
Men du förtjänar också det du har med Lark.
Jag är glad för er skull.
Tack.
Jag skulle säga detsamma om er...
- Men du är inte glad för vår skull. - Nej, inte alls.
Men jag är glad att se dig så glad.
Jag menar det.
- Det är kul att se dig. - Ja, det är kul att se dig med.
- God jul? - God jul.
Tja,
nu förstår jag varför du inte kommer på besök oftare.
Va? Vad ska det betyda?
Jag är glad över att ha en man som tittar på mig som Javi gör,
men du har helt klart två.
Va? Han... Det är inte...
- Han tittar på mig som om vi var vänner. - Jag behöver fler såna vänner.
Du klarar dig. Var är Javi?
Javi hämtar vår bil.
Och pappa är på väg till Sacramento.
Vad hände, mamma?
Ja, så...
Han kan ha sett mig kyssa Javi under misteln.
Sen kan han ha läxat upp mig offentligt, och jag kan ha...
...sagt att vi ska flytta ihop.
Allvarligt, mamma?
Nej, jag tänker inte fixa den här.
Hej, Mel.
Hej.
Jag har nyheter. Min snubbe hittade din far.
Det gick fort.
Vad gick fort?
- Vi gjorde det. Vi hittade min far. - Fantastiskt. Var är han?
Han är tydligen fortfarande här, i Virgin River.
Undertexter: Josephine Roos Henriksson