- Iubitule... - Da.
E frig și mergem de nu știu când.
De ce n-am cumpăra un brad ca oamenii obișnuiți?
Nu vreau ca primul nostru Crăciun să fie obișnuit.
Vreau să fie nemaipomenit.
- Dacă o spui așa... - Da.
Serios, cât mai avem? Mă dor picioarele.
- Uite-l! - Ce?
Bradul familiei Sheridan.
Uite!
- Stai puțin! - Ce e?
Încă nu mă numesc Sheridan. Și vin și ai mei.
N-ar fi bradul familiei Monroe-Brenner-Sheridan?
Bine, dar atunci trebuie s-o includem și pe sora mea Mary.
Deci ar fi bradul familiei Brenner-Monroe-Clivesdale-Sheridan.
Începe să sune a firmă de avocatură.
E bine că Donna și Jeannie n-au putut să vină.
Deși eram nerăbdătoare să-ți cunosc surorile.
Știu. O să petrecem mai mult timp cu părinții mei proaspăt divorțați.
O să fie foarte bine. N-am mai petrecut Crăciunul cu familia de la moartea mamei.
Un motiv în plus ca ăsta să fie nemaipomenit.
Mai e un lucru nemaipomenit.
Faptul că mama ta avea o aventură cu cineva din Virgin River
și că tu ai ajuns aici.
M-am gândit la asta.
Mă întreb dacă a lăsat unele cărți poștale undeva la vedere
și aveam o imagine în minte.
- Poate asta m-a atras aici. - Poate.
Joey e sigură că cel care le-a scris e tatăl tău biologic?
Așa zice, dar nu știu.
O să citesc scrisorile. Apoi o să decid ce vreau să fac.
Dacă vrei să-l cauți?
Sau să mă prefac că nu există. Da.
Îți pot oferi de Crăciun tot sprijinul meu.
- Orice vrei. - Mulțumesc.
Poate și niște bijuterii.
- Hai să luăm bradul! - Bine.
- La treabă! - Iau capătul celălalt?
- Da. - Bine.
Bine.
Am înlăturat potențialele pericole.
Copiii lui Mary vor fi în siguranță.
Da, și mi-ai blocat accesul la cămară. Îmi dai niște chipsuri?
La ce oră ajunge sora ta?
Zborul e amânat. Avionul n-a decolat.
Dar cred că părinții mei au ajuns la pensiune.
Dacă te pot ajuta cu ei weekendul ăsta...
Sedu-o pe mama de-i sar nădragii.
Nu la propriu, dar...
Mersi pentru precizare.
Lucrurile ar fi devenit rapid foarte ciudate.
- Sunt seducător, nu-i așa? - Da, am observat.
Și nădragii mei au observat.
- Nu se poate! - Ce e?
Mary e blocată la Boston din cauza zăpezii. Nu vine.
- Nu! E trist. - E mai mult decât trist.
Fără copiii ei, părinții se vor concentra unul asupra celuilalt.
Poate că se vor împăca.
Doar e perioada speranței veșnice, nu?
- Deschid eu. - Bine.
- Mike. - Dle Sheridan.
Tată! Crăciun fericit! Ce faci aici?
M-am dus la pensiune și am dat de maică-ta.
Și de noul ei iubit.
- Profesorul de artă? - Da.
- Știam că vine? - Nu.
Să fiu al naibii dacă mă uit cum se sărută sub vâsc!
„Sfânta Maria” nu mai vine din cauza zăpezii. Camera de oaspeți e liberă.
Simte-te ca acasă!
O să vorbesc cu mama.
S-au dus la bar.
Și zi-i maică-tii că, dacă Javier n-a venit să ne facă portretul,
să se întoarcă imediat la Sacramento.
Nu cred că-i pot spune exact așa.
Bine. Spune-i cu cuvintele tale.
Începe distracția.
Bine, ține-mă la curent.
Ce e?
Mary nu mai vine din cauza zăpezii. Iar mama și-a adus noul iubit.
Spre consternarea lui taică-meu.
Se pare că începutul e nemaipomenit.
Poate n-o să uităm Crăciunul ăsta.
- Am ajuns. - Bună!
- Unchiule Jack! - Tușă Mel!
Bună, fetițo!
Bună!
- Ce mai faci? - Chiar ești unchiul meu?
Încă nu, dar o să fiu în curând.
Dar îmi poți spune așa ca să vezi cum e.
Crăciun fericit!
- Mă bucur să te văd. - Copiii sunt încântați că am venit.
- Vă mulțumim pentru invitație. - Glumești?
Ne bucurăm că ați venit.
Abia aștept să cunoașteți familia lui Jack.
Ce a rămas din ea.
Poveste lungă. Îți pun eu haina.
Dați-mi gecile.
Vrea cineva cafea sau cacao caldă cu bezele moi?
- Cine joacă jocuri de Crăciun? - Eu!
Da! Haideți! Bine.
Ce mari s-au făcut! Dumnezeule!
Da.
Am adus scrisorile.
Bine.
O să ne uităm la ele mai târziu.
- Bine. - Bine.
- O să-i întrecem cu mult. - Pe cine?
Pe Nick și Jo Ellen.
Nu știam că e așa bătaie la concursul de împodobit bradul.
Care e premiul?
O ruladă și un an în care te dai mare.
Dacă e ceva mai delicios ca rulada aia, e gustul dulce al victoriei.
Spiritul Crăciunului.
Că veni vorba de spirtoase, unde e lichiorul nostru de ouă?
- N-ai uitat de rom, nu? - Nu.
Lichiorul de ouă fără rom...
E doar o cremă din ouă și lapte.
- Noroc! - Noroc!
Noroc!
Stai! Ai pus rom și în al tău?
Evident că nu.
N-ar fi bine pentru copil.
Nu pot să cred că o să zburde pe aici un copilaș. Suntem entuziasmați.
În sfârșit.
Nu a fost planificat. A avea un copil e un angajament uriaș.
Am vrut să mă asigur că puteți face față.
- Ați convins-o și pe Connie, ce mai! - Îmi pare rău că nu e aici de Crăciun.
A dat dovadă de mărinimie că are grijă de vărul ei din Eureka.
Mă bucur că vine mama ta.
Surprinzător, și eu mă bucur.
Ne înțelegem bine în ultima vreme.
Îi place că am o slujbă importantă
și e mândră de mine pentru prima dată.
O să fie mândră și când îi spui de copil.
Stai puțin!
Nu i-ai spus mamei tale de sarcină?
Voiam să ne simțim bine de Crăciun, înainte să-mi pună deciziile la îndoială.
Lizzie, trebuie să-i spui.
O să fie mult mai rău dacă află altfel.
Așa e.
I-am spus bunicii Rose. Mama ta tot o să afle.
Îi spui acum, cât simte bucuria Crăciunului.
Da. E un cadou.
Poate o să se bucure că e bunică, la fel ca noi.
De fapt, sunteți străbunici.
Să nu intrăm în detalii privind vârsta.
Dacă o să fiu mamă, n-ar trebui să mă tem să vorbesc cu mama mea.
Mă bucur că spui asta, fiindcă nici eu nu pot păstra secrete, ca și Jo Ellen.
Bine. Îi spun diseară, înainte să mergem la spectacol.
TEATRUL DIN VIRGIN RIVER
Bine. La dreapta acum. Și unu...
De ce ziceai că trebuie să fiu brad? Aș fi putut juca rolul lui Cameron.
Fiindcă Muriel a selectat actorii,
iar între ea și doctor e o atracție evidentă.
Ai reușit. Bine.
Bine.
Îi faceți semn pomului de Crăciun?
Bert, tu urmezi.
Chiar e atracție între ei, nu-i așa?
E greu să-ți iei ochii de la ei.
Mă întreb cât va dura această relație cu diferență mare de vârstă.
Suntem în decembrie.
Cred că poate dura pentru totdeauna.
Nu găsești ușor partenerul perfect de dans.
Uită-te la data primei cărți poștale.
Crezi că a început după ce mama și tata au pierdut-o pe Chloe?
Nici nu văzusem data.
- Oare tata n-a sprijinit-o pe mama? - Nu știu. Au fost amândoi distruși.
Pierderea unui copil poate apropia sau poate despărți un cuplu.
În cazul lor, a fost varianta a doua.
Uite! Asta e.
Asta e. I-a zis de tine.
El voia să fie în viața ta.
Ea a vrut să rămână cu tata, să fie familia unită.
Pierderea lui Chloe i-a îndepărtat.
Tu i-ai apropiat din nou.
- Crezi că tata a știut că nu sunt a lui? - Dacă a știut, asta n-a contat deloc.
Aș vrea să știm mai multe.
Îi știm doar porecla, Champ, și căsuța poștală.
Vrei să-l găsești?
Păi...
- Da. - Da.
- Cred că vreau. - Bine.
Vreau să știu ce s-a întâmplat.
Poate mai vrea să fiu în viața lui.
Sunt sigură de asta.
Nu te răzgândești în asemenea privințe.
Așa rămâne. O să-mi caut tatăl biologic.
- Bine. - Bine.
- Crăciun fericit! - Crăciun fericit!
Știu, Paige. Dar, dacă n-au găsit probe ADN până acum, nu cred că o să găsească.
Bine.
Crăciun fericit și ție!
Îmi cer scuze anticipat. I-am trimis lui Christopher un set de tobe.
Trebuie să închid. Pa!
- Bună! - Bună!
Ești gata să aduni jucării pentru copii?
- Da. Te așteptam. - Bine.
Lumea donează deja.
Da.
Preach, mă ocup de bucătărie dacă vrei să stai aici.
Va trebui să prezint una din rețetele mamei tale.
Nu te sfătuiesc.
Anul trecut a vrut să pună curcanul la cuptorul cu microunde.
- Am reținut. - Poftim. Pentru copii.
E fantastic ce faci pentru ei.
Are dreptate.
Ești ca Sfântul Nicolae.
Crede-mă, nu sunt sfânt câtuși de puțin.
Nu înțeleg de ce ți s-a părut că e o idee bună
să-ți aduci iubitul de Crăciun.
- Fără supărare, Javier. - Nu m-am supărat.
Familiile noastre aveau șansa
să se cunoască înainte de nunta lui Mel și Jack.
Știu. Mi-am zis că e mai bine ca tatăl tău să-l cunoască pe Javi acum, nu la nuntă.
În plus, știi ce spun de Crăciun. Cu cât suntem mai mulți, cu atât mai bine.
Știu, dar nu crezi că se justifica să ne previi?
Măcar pentru copiii tăi.
- A fost o decizie de ultim moment. - A fost doar vina mea.
Planurile mele s-au anulat și mama ta a avut amabilitatea
să mă invite să petrec Crăciunul cu voi.
Mi-a povestit lucruri minunate despre voi.
Apreciez, dar vreau să mă asigur că tata...
Îl cunosc pe tatăl tău mai bine ca oricine.
Se supără repede, dar îi și trece repede.
Dacă ar cunoaște pe cineva care să-l privească cum mă privește Javi,
cum te privește Mike pe tine, m-aș bucura pentru el.
Și, după ce depășește șocul inițial, va simți același lucru.
Poate ar trebui să-i spună cineva asta.
Nemaipomenită idee, draga mea! Mulțumesc că te-ai oferit.
- Hei! - Hei!
Cum a fost?
Bine.
Bine. O să-l caut.
Serios?
Nu mai pot ignora asta acum.
Bineînțeles că nu.
E minunat că o să ai un părinte aproape de tine!
Da.
N-ar fi rău să mai avem un bunic.
Mai ales că cei doi din partea mea lasă de dorit.
Am vorbit iar cu Brie. Părinții mei o folosesc ca pion.
Ar trebui s-o ajutăm.
Cum rămâne cu căutarea tatălui tău?
Am doar căsuța lui poștală.
- Începutul nu e promițător. - Poate că nu e așa.
Brie și tata se duc la Târgul de Crăciun. Ar trebui să vedem dacă e acolo Hope.
- De ce? - Hope a înființat oficiul poștal.
Poate-l cunoaște pe dirigintele de poștă de atunci, iar dacă e așa,
el ne-ar putea spune a cui era căsuța poștală.
Ne-ar putea spune nouă?
Te ajut, bineînțeles.
Să-ți găsești tatăl biologic ar fi un cadou mai frumos decât niște bijuterii.
Mi le-ai putea oferi pe ambele.
Da.
VIRGIN RIVER TÂRG DE CRĂCIUN
Bine.
Patinează încet spre mine, da?
Așa. E ușor.
Pentru cine e ușor?
Unde am crescut eu nu era gheață.
Nici unde ai crescut tu.
- Cum de știi să patinezi? - Am jucat hochei.
Credeam că e salvarea mea.
Urma să primesc o bursă de performanță sportivă.
M-am băgat în bucluc și am pierdut-o.
Judecătorul mi-a dat două opțiuni: centrul de detenție sau armata.
Așa că...
Acum ești un pușcaș marin cu o abilitate specială în CV.
Pe lângă stingerea incendiilor și construcții.
E plăcut să te uiți la toate.
Ia stai! De-asta ne aduci mie și lui Jack limonadă la fermă?
Da. Și mi se pare că e drăguț că-l ajuți fără să-i ceri bani.
N-aș putea să-i iau bani.
După ce primesc banii din asigurarea Emerald Lumber,
n-o să am nevoie.
În plus...
trebuie să fac ceva util cu timpul meu.
Cred că ai fost foarte util.
Când te-am cunoscut, locuiam cu fiica mea
într-un cort făcut din cearșafuri și cultivam cânepă.
Mi-ai schimbat viața.
Am un acoperiș deasupra capului, o slujbă la pensiune.
Și un iubit pe care aș vrea să i-l prezint mamei.
- Dacă ar fi de acord s-o întâlnească. - O s-o întâlnesc, iar atunci...
o să-i spun că sunt înnebunit după fiica ei.
Trebuie s-o iau pe Hazel de la repetiții.
- Dar ne vedem diseară la spectacol, nu? - Abia aștept. Îmi pun zurgălăi.
Da. Faci pe grozavul.
Bea-l pe ăla întâi.
E pentru tata, nu pentru mine. E aici undeva, cu Mike.
Cum merge?
Îi dai de băut ca să se destindă?
Da, și cred că l-am convins să vină diseară la spectacol.
Dar pare înțelept să-l alimentez cu vin fiert până atunci.
Grozav! Mulțumesc că-i ajuți să se tempereze.
Trebuie doar să-i ținem cât mai departe unul de altul astă-seară.
De Crăciun o să-i distragem cu șuncă și cu copiii lui Joey.
Sună bine.
- N-ai văzut-o cumva pe Hope? - Nu.
Ce s-a întâmplat?
Am și eu o mică dramă de familie. Vorbim diseară?
Da. Deocamdată îmi ajunge drama mea.
- Da. - Mulțumesc.
E o idee grozavă să-i spui aici.
Cacao caldă, muzică veselă în fundal.
Suntem în public, nu poate face o scenă.
Atâta noroi! De ce nu e nimic pavat în orașul ăsta?
Vorbește cu primarul!
Scuze, n-am vrut. Sunt frântă. Urăsc zilele de călătorie.
Îmi dau cea mai proastă dispoziție.
Ce mai faci, scumpo? Ai noutăți?
Nu.
Azi nu, e o zi de călătorie. O să fac cumpărături de Crăciun.
Putem vorbi mai târziu, mâine sau anul viitor.
Bună, Mel! Jack!
Bună! Uită-te la tine!
Copilașii sunt gata să vină pe lume.
Sper să vină odată. Parcă aș fi însărcinată de câțiva ani.
Mai are vreo două săptămâni.
Te simți bine?
Da, doar că am contracții false.
De cât timp?
De azi-noapte.
Întinde-te și odihnește-te până trec.
Dacă nu trec, sună-mă.
Nu te deranjez de Crăciun.
Nu mă deranjezi. Sunt moașa ta.
Mulțumesc. Crăciun fericit!
Crăciun fericit!
E grozav că accepți să revină la planul de naștere.
O să fii și tu acolo, nu?
- Bună, Hope! - Hope!
Întrebare.
Știi cumva cine era diriginte de poștă la începutul anilor '80?
Dacă știu? Eu l-am angajat.
Îl cheamă Chip Cooper.
De ce?
Ne jucăm de-a vânătoarea.
Da.
Nu știi cumva unde-l găsim, nu?
Nu, îmi pare rău, dar Lydie s-ar putea să știe unde e.
A fost iubitul ei în liceu, înainte să-l cunoască pe Herb.
Lydie e aici?
Nu, e la teatru. Face pregătiri pentru spectacol.
Mulțumim. Ne vedem acolo.
- Da. - Pa!
Pa!
- De când faci asta? - De când sunt în marina militară.
Prima dată când am văzut chipurile copiilor...
Mulțumesc mult.
...mi-am dat seama că mi se părea normal
să vină Moșu' la mine în fiecare an.
Fac asta de atunci.
Dar tu? Ai tradiții de Crăciun?
- Poftim. - Da.
Dar pare banal în comparație cu ce faci tu, Moș Crăciun.
Hai, pune-mă la încercare!
Bine. Părinții mei au o cabană în pădure.
În față e un lac care mai că îngheață în decembrie.
În ajunul Crăciunului, sărim cu toții în lac și ne scăldăm.
Sună...
groaznic.
Așa și e, dar...
- Cred că ți-e dor de familia ta. - Da.
Și de zăpadă. Dacă aș fi acolo, mi-ar fi și mai dor de tine.
Tu ai spune asta. Ce mi-ai făcut?
Nu știu.
Îmi place.
Ai chef să ne scăldăm mâine, în ajunul Crăciunului?
Cred că o să fie cam rece apa.
Știu cum să ne încălzim apoi.
Contează pe mine.
TEATRUL DIN VIRGIN RIVER
- Bună, Lydie! - Mel! Jack!
Ați venit prea devreme.
Nu. Vrem să te întrebăm ceva despre Chip Cooper.
Ce e cu el?
Mai vorbești cumva cu el?
De ce? Ce ați aflat?
Hope ne-a spus că erați apropiați pe vremuri.
Căutăm proprietarul unei vechi căsuțe poștale. Vrem doar să vorbim cu el.
Ei bine...
Dacă întreabă fetele din cercul de cusut, nu de la mine ați aflat.
Chip e Moș Crăciun la centrul comunitar
din Clear River.
Bine.
De ce nu vrei să afle fetele din cercul de cusut?
Nu vreau să afle că păstrăm legătura.
Foarte frecvent.
- Știți că sunt flecare. - Da, știm.
Bravo ție, Lydie!
Mulțumesc, scumpo. Chiar îmi face bine.
- Pa! - Pa!
ATELIERUL MOȘULUI
Crăciun fericit!
Scuzați-mă!
- Chip, scuză-mă! - Nu. E „Moș Crăciun”.
- Moș Crăciun! - Moș Crăciun, ai o clipă?
În niciun caz.
Dacă vreți să vorbiți cu el, stați la rând.
Paul, tu ești?
Nu mai strica magia, Jack!
- N-o să dureze... - Următorul!
Bine.
Credeam că-mi e prieten.
- Cred că o să câștigați. - Și eu.
Dar n-ar fi rău ca unele din beculețele lui Nick și Jo Ellen să explodeze.
Bunicule! Sugerezi să sabotez pensiunea?
N-aș face așa ceva.
Nu te-am mai văzut așa dornic să câștigi.
Fac asta pentru Hope. Mie mi-e totuna.
De 20 de ani,
particip la concursul ăsta ca să am o scuză
să petrec timpul cu ea de sărbători.
Poate e ultima mea șansă să-i văd zâmbetul pe chip când câștigăm.
Ai emoții din cauza studiului clinic?
Peste vreo două săptămâni, o să știm dacă-mi salvează sau nu vederea.
Așa că da, am emoții.
Dacă vrei să vorbim, sunt aici.
În fața mea, nu trebuie să fii puternic.
Apreciez.
Și, orice s-ar întâmpla, o să fii un străbunic fenomenal.
Să nu exagerăm.
Știi ce vreau să spun. N-aș putea face asta fără tine.
Nu doar tu îți faci griji privind viitorul.
Ați decis dacă să testați copilașul de boala Huntington?
Am discutat mult despre asta. Nu credem că merită riscul.
Copilul va trebui să decidă dacă vrea să afle, nu noi.
Nu va afecta cum ne creștem copilul sau cât de mult îl iubim.
Mai știi când am fost la pescuit și ți-am zis
că n-aș putea fi mai mândru de tine?
M-am înșelat.
Du-te!
Bună, tinere! O să ni se facă poză.
Crăciun fericit!
- Acum e rândul vostru. - Mersi.
Vreți și poze?
- Nu e nevoie. - Mulțumim.
Chip...
Moș Crăciun, știm că ești ocupat.
O să mă grăbesc.
Avem o întrebare despre când erai diriginte de poștă la Virgin River.
Apoi te lăsăm în pace.
- De unde știți cine sunt? - Lydie ne-a trimis.
Ei bine...
Fac orice pentru Lydie.
Bine.
De Crăciun îmi doresc
să-mi spui cine a trimis cărțile astea poștale.
De unde le ai?
I-au aparținut mamei.
Mamei tale îi tot scria Champ?
- Îți amintești de Champ? - Sigur.
Venea la poștă și expedia câte o carte poștală în fiecare săptămână.
Eu și ceilalți angajați am început să ne uităm pe furiș la ele.
Nu peste mult, am fost prinși
în povestea lui de dragoste cu acea femeie misterioasă.
Dar apoi ea n-a mai trimis scrisori.
El nu și-a mai plătit căsuța poștală și nu l-am mai văzut.
- M-am întrebat ce s-a întâmplat cu el. - Asta vrem să aflăm.
Nu știi cum îl chema sau unde locuia, nu?
Nu.
Dar era un om foarte cumsecade.
Era fermecător, amuzant.
Dar nu era prea modest.
Se tot lăuda cum a câștigat
Jocurile cherestegiilor din 1976.
De acolo i se trăgea porecla Champ.
Îmi pare rău că nu te pot ajuta mai mult.
- Nu, e perfect. - Îți mai dorești ceva de Crăciun?
De fapt, de când aveam cinci ani, cer un ponei în fiecare an.
California are reguli stricte privind importul de animale.
- Bine. - Asta e tot.
- Mulțumesc, Moș Crăciun. - Vă doresc Crăciun fericit.
La fel și ție!
Trebuie doar să aflăm cine a câștigat Jocurile în 1976.
- Da. - Următorul!
E ușor.
DULCIURI ȘI BUNĂTĂȚI DE LA STACY
Câștigătorul incontestabil al Jocurilor cherestegiilor din 1976 este...
Everett Reid.
- Bine. Are poză? - Poza e mai jos.
Nu! Fotograful nu l-a surprins bine.
Da, dar acum îi știm numele. E mare lucru.
Da.
- Ce e? - Devine real.
- Asta e bine? - Da.
Da. Sunt, bineînțeles, multe motive să nu fac asta.
Dar mă gândeam
că poate copilul nostru va fi în locul meu
și ar fi grozav să-i pot spune
că știu prin ce trece.
Deci? Continuăm?
Da. Hai să-l căutăm pe Google.
Bine.
Everett Reid.
California.
Nu apare în cartea de telefoane din California.
Bine.
Avea căsuță poștală. Poate nu folosea utilitățile.
Mulți se mută aici ca să nu fie găsiți.
Dar s-ar putea să știu pe cineva
care îl poate găsi.
Pe cine?
- Alo? - O să vezi. Salut!
Ce faci?
Le duc jucării unor copii săraci.
Da. Mă uit la unul cum înfulecă ciocolată de parcă nu l-ar vedea nimeni.
Poftim?
- Stai! Unde ești? - Întoarce-te.
- A fost amuzant. - Salut!
- Bună! - Ce faceți aici?
Ei bine...
Încerc să-mi găsesc tatăl biologic.
Nu mă așteptam la răspunsul ăsta.
Avem nevoie să ne ajuți. Îi știm numele, dar n-avem numărul de telefon și adresa.
- Vrei să-l sun pe omul meu. - Da.
- Cine e? - E detectiv particular.
Pe el l-am angajat să-l găsească pe Christopher. Vă ajut cu plăcere.
Să te ajut să-ți găsești tatăl e cadoul perfect.
- Asta am zis și eu. - Da.
- Dar bijuteriile rămân o opțiune. - Da.
- Îl sun. - Mulțumesc.
- Bine. - Mersi.
- Bărbații... - Poznașule!
TEATRUL DIN VIRGIN RIVER MUSICAL DE CRĂCIUN
REGIA: MURIEL ST. CLAIRE MUSICAL DE CRĂCIUN
- Unde e mama ta? - S-a dus la toaletă.
Lizzie...
Nu cumva amâni să-i spui mamei tale
fiindcă nu ești sigură că ai luat decizia corectă?
Nu. Sunt sigură.
Ai văzut ce entuziasmați am fost când v-am spus vouă.
Mă tem că se va îndoi că pot să mă descurc,
să fac față bolii lui Denny
și să am un copil.
Și eu am avut îndoieli.
Dar știu de ce ești în stare când ții la ceva.
Dar dacă e prea mult?
Dacă nu mă descurc și nu sunt o mamă bună?
N-am avut cel mai bun model.
Pe cine o să mă bazez la greu? Pe influenceri de pe TikTok?
Nu știu ce înseamnă TikTok.
Dar, când ești părinte, cel mai important lucru
e să-ți iubești copilul necondiționat.
Asta mi-a oferit mama. Am avut neînțelegeri, dar...
îmi amintesc ce simțeam când mă îmbrățișa.
Parcă eram înfășurată într-o pătură călduroasă
și nu mi se putea întâmpla nimic rău.
Cu asta rămâi.
De-asta știu că am avut o mamă uimitoare, deși se mai înfuria,
deși era extrem de nesigură de ea și juca jocuri de noroc.
Nu te ajut, nu-i așa?
Mă ajutai, dar apoi ai cotit brusc.
Orice ar fi, nu ești singură, draga mea.
Când o să-i spui mamei tale, îi poți garanta asta.
N-ai mai fost mamă. Eu n-am mai fost străbunică.
Putem învăța împreună să avem grijă de copil.
Ce copil?
Ești însărcinată?
Ar trebui să-i ducem pe copii la culcare până nu adorm în picioare.
Abia aștept să aflu mâine mai multe. O să-l găsești.
Sper.
Da.
Crăciun fericit!
- Mulțumim. - Crăciun fericit!
- Ne vedem mâine. - Pe mâine!
Noapte bună! Pa, copii!
- Haideți! - Noapte bună!
- Bună! - S-a întâmplat un miracol.
Mama și tata au reușit să nu vorbească unul cu altul.
Frumos! Adică...
Nu se vorbește în timpul spectacolului.
Bine.
- Scuze. - Merge bine.
Dacă rezistă două ore, o să mai reziste două zile.
- Da. - Nu?
- Mă duc să le mulțumesc. - Bine.
Unde e Mike?
A fost chemat la birou. Poate o să lucreze și în ajun.
Noi suntem aici. Gândește-te așa.
Bărbații care lucrează în ajun sunt importanți.
- Nu-i așa? - Îmi place.
Dumnezeule!
Bravo!
Mulțumesc, dragul meu.
Ești un doctor superstar.
A fost minunat! Ai fost formidabilă.
Ești foarte drăguț. Mulțumesc.
Muriel, scuză-mă puțin.
Sigur.
Florile sunt superbe.
Michelle, ce faci aici?
Am venit să te văd.
Voiam să-ți dau o explicație. Ne-ai oferit cântec și dans.
Sunt...
la Alcoolicii Anonimi.
N-am băut de șase luni.
Sunt la pasul opt.
Îmi repar greșelile.
Trebuie să-ți spun că-mi pare foarte rău.
Pentru tot.
Apreciez.
- Dar nu crezi că e târziu? - Știu.
Dar vreau să asculți ce am de zis.
Apoi putem să nu ne mai vedem niciodată.
Decât dacă vrei.
Bună!
- Tată, te căutam. - Am chemat un taxi.
Nu ne-ai salutat.
Nu voiam să explic de ce mă duc acasă.
- La Brie? - La Sacramento.
Tocmai voiam să-ți mulțumesc că ai venit.
Nu pot face asta, Jack.
I-am promis lui Mel un Crăciun în familie și nu mai poți răbda două zile?
Mama ta își vede de viață.
Haide! Cine știe dacă relația cu Javier e serioasă?
- Eu știu. - De unde știi?
Întreab-o pe maică-ta.
- Sunt foarte mândră de tine! - M-am descurcat bine?
Bine? Glumești? Te-ai descurcat nemaipomenit de bine.
Ai fost vedeta spectacolului. Astea sunt pentru tine.
Brady, nu trebuia!
- Unde ți-e geanta? - Am lăsat-o în culise.
- Hai s-o căutăm! - Ne vedem imediat.
- Bună! - Bună!
Ești un tată vitreg pe cinste.
Nu, e prea repede.
Nu te zoream.
Bine. Că Lark vrea s-o cunosc pe maică-sa.
- Da. - Deci e serioasă treaba.
- Da, cred că da. - E logic.
Te-am văzut patinând. Nu știam că ești profesionist.
Nu știi multe despre mine.
Asta a fost problema noastră, nu?
- Scuze. - Nu. Merit.
Nu meriți.
Poate meriți.
Dar meriți și relația asta frumoasă pe care o ai cu Lark.
Mă bucur pentru voi.
Mulțumesc.
- Aș zice același lucru... - Dar nu te bucuri.
Nu, deloc.
Dar mă bucur să te văd fericită.
Serios.
Mă bucur că te-am văzut.
Și eu mă bucur că te-am văzut.
- Crăciun fericit! - Asemenea!
Ei bine...
Acum înțeleg de ce nu vii mai des.
Poftim? Ce vrei să spui?
Mă bucuram că am un bărbat care mă privește ca Javi.
Se pare că tu ai doi.
Poftim? Nu e...
Mă privește ca pe o prietenă.
- Vreau și eu așa prieteni. - Mai bine nu. Unde e Javi?
Javi s-a dus după mașină.
Iar tata se duce la Sacramento.
- Ce s-a întâmplat, mamă? - Păi...
Poate m-a văzut sărutându-l pe Javi sub vâsc.
Apoi poate m-a ocărât în public.
Și poate i-am spus că ne mutăm împreună.
Serios, mamă?
Nu, pe asta n-o mai repar.
- Mel! - Bună!
Am vești. Omul meu l-a găsit pe tatăl tău.
- Foarte rapid! - Ce anume?
Am reușit. L-am găsit pe tata.
Incredibil! Unde e?
Se pare că e încă aici. La Virgin River.
Subtitrarea: Dora Șereș