- Kjære? - Ja.
Det er kaldt ute, og vi har gått i evigheter.
Hvorfor kunne vi ikke kjøpe juletre som normale folk?
Vår første jul sammen skal ikke være normal.
Den skal være ekstraordinær.
Ja vel, når du sier det sånn.
Ja.
Men seriøst, hvor mye lenger? Føttene mine verker.
- Der er det. - Hva?
Sheridan-familiejuletreet.
Se på det.
- Vent litt. - Hva?
Jeg er ikke en Sheridan ennå. Og familien min kommer. Så er det ikke
Monroe-Brenner-Sheridan-juletreet?
Ok, men da må vi inkludere søsteren min Mary også.
Så nå blir det Brenner-Monroe- Clivesdale-Sheridan-juletreet. Det er...
Det høres ut som et advokatfirma.
Det er vel bra at Donna og Jeannie ikke kom.
Selv om jeg ville møte søstrene dine.
Ja. Se det positive i det, nå har vi mer alenetid
- med mine nyskilte foreldre. - Det blir bra. Ok?
Og jeg har ikke hatt en familiejul siden mamma døde.
Enda større grunn til å gjøre denne ekstraordinær.
Jeg skal si noe annet som er ekstraordinært.
Det at moren din hadde en affære med en fyr fra Virgin River,
og at du endte her.
Jeg har tenkt på det.
Jeg lurer på om hun la noen av postkortene
der vi kunne se dem eller noe, og jeg hadde et bilde i hodet.
- Kanskje det trakk meg hit? Jeg vet ikke. - Kanskje.
Joey er sikker på at mannen som skrev dem er din biologiske far?
Hun sier det. Men jeg vet ikke.
Jeg må lese brevene først, så bestemmer jeg hva jeg vil gjøre.
Mener du om du vil prøve å finne ham?
Eller late som han ikke eksisterer? Ja.
Én ting jeg kan gi deg til jul er min fulle støtte.
- Samme hva du vil. - Takk.
Og kanskje noen smykker?
La oss ta treet.
- La deg jobbe litt. - Tar jeg baksiden?
- Ja visst. - Greit.
Ho-ho-ho!
Ok.
Jeg tror jeg har babysikret alt i huset.
Så Marys barn burde være trygge.
Du har også Mike-sikret spiskammeret. Kan en fyr få noe potetgull?
Når kommer søsteren din?
Flyet er forsinket, de har ikke tatt av ennå.
Men foreldrene mine bør sjekke inn på pensjonatet nå.
Hvis det er noe jeg kan gjøre for å hjelpe med dem denne helgen...
Fortsett å sjarmere buksene av mora mi.
Ikke bokstavelig talt, men...
Takk for at du klargjorde.
Julen holdt på å bli kjempemerkelig.
- Jeg er sjarmerende, ja? - Jeg har lagt merke til det.
Så ta buksene mine.
- Er det mulig? - Hva er galt?
Mary er innesnødd i Boston. Hun kommer ikke.
Å, nei, det er trist.
Det er mer enn trist.
Uten ungene hennes her
vil foreldrene mine bare ha hverandre å fokusere på.
Kanskje de blir sammen igjen.
Kom igjen, det er sesongen for evig håp. Ikke sant?
- Jeg åpner. - Ok.
- Mike. - Hr. Sheridan.
Pappa! God jul. Hva gjør du her?
Jeg skulle sjekke inn på pensjonatet og traff moren din og hennes nye kjæreste.
- Kunstlæreren? - Han, ja.
- Visste du at han kom? - Nei.
Jeg vil ikke se dem kysse under mistelteinen der.
Vel, St. Mary er innesnødd, så hun skal ikke bruke gjesterommet.
Føl deg som hjemme.
Og jeg skal snakke med mamma.
De er på vei til Jack's Bar.
Og si til moren din at om Javier ikke skal male et Sheridan-familiemaleri,
bør han dra tilbake til Sacramento umiddelbart.
Jeg tror ikke jeg kan si det akkurat.
Greit. Bare si det med dine egne ord.
Sånn begynner det.
Å, jøss.
Ok, hold meg oppdatert.
Hva skjer?
Mary er visst innesnødd.
Og moren min har bestemt seg for å ta med seg kjæresten sin.
Til min fars store forferdelse.
Det høres ut som en ekstraordinær start.
Kanskje en vi aldri vil glemme.
- Sånn ja. - Hei!
- Onkel Jack. - Tante Mel.
Hei, småen!
Hei.
- Hvordan går det? - Er du virkelig onkelen min?
Ikke ennå. Men jeg blir det snart.
Ingen skade i å prøvekjøre navnet.
Hei, god jul.
Hei, godt å se deg.
Flott. Barna er glade for å komme på besøk.
- Ja, tusen takk for at vi fikk komme. - Seriøst? Vi er glade for at dere kommer,
og jeg gleder meg til dere møter Jacks familie. Det som gjenstår av den.
En lang historie. Jeg henger den opp for deg.
Her, gi meg jakkene.
Vil noen ha kaffe eller varm kakao med marshmallows? Ja?
- Hvem vil spille reinsdyrspill? - Jeg!
- Ja! Vi gjør det! Ok. - Ja.
Herregud, de er så store.
Jeg vet det.
Så jeg tok med brevene.
Ja, ok.
La oss se gjennom dem senere.
- Ok. Ja. - Ok.
- De vil spise glitteret vårt. - Hvem?
Nick og Jo Ellen.
Jeg visste ikke at det var så mye konkurranse om å pynte juletrær.
- Hva er hovedpremien? - En julekubbe og et års skryterett.
Om noe er deiligere enn julestubben, er det den søte smaken av seier.
- Og det er julestemningen. - Apropos det, hvor er eggetoddien vår?
- Du glemte vel ikke rommen? - Selvsagt ikke. For eggetoddi uten rom...
Er bare julekrem.
- Skål. - Skål.
Skål.
Vent, tok du rom i din?
Åpenbart ikke.
Det ville vært ille for babyen.
Tenk at en liten en vil løpe rundt her.
Vi er begge veldig spente.
Endelig.
Dette var ikke planlagt, og det er en stor forpliktelse å få barn.
Jeg ville bare sørge for at dere var klare for det.
- Og Connie støtter det til og med. - Trist at hun går glipp av julen.
Det var sjenerøst av henne å ta seg av søskenbarnet i Eureka.
Jeg er glad moren din kommer nå.
Overraskende nok, jeg også. Vi har kommet godt overens i det siste.
Hun elsker at jeg har en viktig jobb og er stolt av meg for første gang.
Å fortelle at du er gravid endrer ikke det.
Vent, unnskyld...
Du har ikke fortalt henne at du er gravid?
Jeg ville ha en fin jul med henne før hun tviler på avgjørelsene mine igjen.
Du må si det til henne. Det blir verre om hun finner det ut på en annen måte.
Jeg er enig.
Vi sa det til bestemor Rose. Hun vil høre om det. Si det mens hun er i julestemning.
Se på det som en gave.
Kanskje hun vil glede seg til å bli besteforelder, som oss.
- Er dere ikke teknisk sett oldeforeldre? - Ikke driv med flisespikkeri.
Om jeg skal bli mor, må jeg slutte å være redd for å snakke med min mor.
Godt å høre deg si det,
for jeg er nesten like dårlig på å holde på hemmeligheter som Jo Ellen.
Ok. Jeg forteller det i kveld før vi drar på forestillingen.
Ok, til høyre. Og én...
Minn meg på hvorfor jeg må være juletre. Jeg kunne ha hatt Camerons rolle.
For Muriel hadde ansvar for rollebesetning,
og hun og legen har åpenbart kjemi.
Sånn. Ok.
Bra.
Kan vi gi tegn til juletreet?
Bert, du skal på.
De har virkelig kjemi, eller hva?
Det er vanskelig å ta øynene fra dem.
Jeg lurer på hvor lenge deres mai/desember-romantikk vil vare.
Det er tross alt desember.
Jeg tror den kan vare evig.
Det er ikke hver dag du finner den perfekte dansepartneren.
Se på datoen på det første han sendte.
Tror du dette begynte etter at mamma og pappa mistet Chloe?
Jeg la ikke merke til datoen.
- Tror du pappa ikke var der for mamma? - Jeg vet ikke. Jeg tror begge var knust.
Vi vet at å miste en baby kan føre folk sammen eller drive dem fra hverandre.
For dem var det det sistnevnte.
Se, her er det.
Det er dette. Hun fortalte ham definitivt om deg.
Han ville være i livet ditt.
Men hun ville bli hos pappa for å holde familien sammen.
Så å miste Chloe drev dem fra hverandre.
Og du førte dem sammen igjen.
Tror du pappa visste at jeg ikke var hans?
I så fall spilte det ingen rolle.
Jeg skulle ønske det var flere spor.
Alt vi vet er kallenavnet hans, Champ, og postboksen.
Så du vil finne ham?
Jeg mener...
Ja.
- Ja. - Jeg tror det.
Ok.
Jeg vil vite mer om hva som skjedde.
Kanskje han fortsatt vil at jeg skal være i livet hans.
Det gjør han sikkert.
Du ombestemmer deg ikke om sånt.
Det er avgjort. Jeg skal finne min biologiske far.
- Ok. - Ok.
- God jul. - God jul.
Jeg vet det, Paige, men hvis de ikke har funnet DNA nå, gjør de neppe det.
Ok.
Ja, god jul til deg også.
Jeg beklager på forhånd, men jeg sendte et trommesett til Christopher.
Ok, jeg må gå. Ha det.
Hei.
Hei, du.
Er du klar for å samle inn leker?
Ja. Jeg har ventet på deg.
Ok.
Jøss, folk donerer allerede.
Ja, det gjør de.
Hei, jeg kan ta over kjøkkenet hvis du vil henge her.
Snart må jeg ha med en av din mors oppskrifter.
Nei, det vil du ikke.
Forrige jul prøvde hun å ta kalkunen i mikrobølgeovnen.
Notert.
Her. Til barna. Det du gjør for dem er utrolig.
Hun har rett.
Du er virkelighetens St. Nikolas.
Tro meg. Jeg er ingen helgen.
Jeg forstår fortsatt ikke hvorfor du syntes det var lurt
å ta med din nye kjæreste til jul.
- Ikke vondt ment, Javier. - Nei da.
Dette var en mulighet for familiene våre til å møtes før Mel og Jacks bryllup.
Jeg vet det, og jeg tenkte at det var bedre at faren din møtte Javi nå
enn i bryllupet.
Dessuten vet du hva jeg sier i jula. Jo flere, desto bedre.
Jeg vet det, men en advarsel var ikke på sin plass?
- I det minste til barna dine? - Det ble bestemt i siste liten.
Og det er min feil.
Planene mine ble ikke noe av, og moren din var snill nok
til å invitere meg med familien din.
Hun har fortalt meg så flotte ting om dere alle.
Jeg setter pris på det, men jeg prøver å sørge for at pappa...
Skatt, jeg kjenner faren din bedre enn noen.
Han blir fort sint, men kommer også fort over det.
Og hvis han møtte noen som ser på ham slik Javi ser på meg,
slik jeg har sett Mike se på deg, da hadde jeg vært glad på hans vegne.
Og når han kommer over sjokket, føler han nok det samme.
Noen burde kanskje si det til ham.
Det er en strålende idé, vennen! Tusen takk for at du tilbyr det.
- Hei. - Hei.
Hvordan gikk det?
Bra.
Bra. Jeg skal finne ham.
Virkelig?
Jeg kan ikke ignorere det nå.
Selvsagt ikke.
Så fint at du vil ha en forelder.
Ja.
Det skader ikke å ha en besteforelder til heller.
Særlig med tanke på de to de vil få fra min side.
Jeg snakket med Brie. Begge foreldrene mine bruker henne som et verktøy.
Vi burde hjelpe henne.
Men vent, hva med jakten på julenissen?
Alt jeg har å gå etter er postboksen.
Så det blir en treg start.
Kanskje ikke.
Brie er på vei til julelandsbyen med faren min.
- Vi kan se om Hope er der også. - Hvorfor?
Hope startet postkontoret.
Hun kjenner kanskje den gamle postmesteren, og hvis hun gjør det,
kan han hjelpe oss med å spore postboksen til et navn.
Å, oss.
Jeg hjelper deg åpenbart med dette.
Kom igjen. Å finne din biologiske far ville vært en mye bedre gave enn smykker.
Du kan gi begge deler.
Jeg kan det.
Ja.
JULEMARKED
Ok.
Gå til meg, fint og rolig, greit?
Sånn. Lett.
Ok. Lett for hvem? Jeg vokste ikke opp i nærheten av is.
Ikke du heller.
- Hvorfor er du så god på dette? - Jeg spilte hockey.
Trodde det var min vei ut.
Jeg hadde et idrettsstipend klart og alt.
Jeg havnet i trøbbel og mistet det.
Dommeren ga meg to muligheter, ungdomsfengsel eller militæret.
Så...
Nå er du en marinesoldat med nok en spesiell ferdighet på CV-en.
Sammen med brannslukking og bygging.
Alt er veldig gøy å se på.
Er det derfor du tar med limonade til meg og Jack i gårdshuset?
Det og at jeg synes det er søtt at du hjelper ham gratis.
Jeg kunne ikke tatt pengene hans.
Spesielt fordi at etter at forsikringspengene kommer,
trenger jeg dem ikke.
Dessuten...
Jeg må gjøre noe nyttig med tiden min.
Jeg tror du har vært ganske nyttig.
Da jeg møtte deg, bodde jeg med datteren min
i et telt laget av sengetøy og dyrket gress.
Du hjalp meg med å endre livet mitt.
Jeg har tak over hodet, jobb på pensjonatet.
Og en kjæreste jeg gjerne vil presentere for moren min.
Om han bare ville møte henne.
Jeg skal møte henne. Når jeg gjør det,
skal jeg fortelle henne hvor gal jeg er etter datteren hennes.
Jeg må hente Hazel fra øvingen.
- Men vi sees på forestillingen i kveld? - Ja. Jeg kommer feststemt.
Det gjør du vel. Skrytepave.
Du vil kanskje fullføre den først.
Den er ikke til meg, men pappa. Han er her et sted med Mike.
Så hvordan går det?
Gir du ham sprit for å sløve ham ned?
Ja, og jeg tror jeg endelig fikk ham til å bli med på revyen i kveld.
Men det virker lurt å forsyne ham med gløgg til da.
Ja, flott. Takk for at du hjelper til med dem.
Så alt vi må gjøre er å holde dem så langt fra hverandre som mulig i kveld.
Og i julen distraherer vi dem med skinke og Joeys barn.
Det høres bra ut.
Du har vel ikke sett Hope her?
Nei.
Hva skjer?
Jeg har bare mitt eget familiedrama. Vi tar en prat i kveld?
Ja, jeg har mer enn nok inntil videre.
- Ja. - Takk.
Det er en god idé å gjøre det her.
Litt varm kakao, julemusikk i bakgrunnen.
Og vi er blant folk, så hun kan ikke lage en scene.
Så mye gjørme. Hvorfor er ikke noe i byen brolagt?
Si det til borgermesteren.
Beklager. Jeg er bare sliten. Jeg hater reisedager.
Humøret blir elendig.
Hvordan går det, skatt? Noe nytt?
Nei.
Ikke i dag, i dag er en reisedag. Så jeg skal bare handle til jul.
Vi kan snakke senere, i morgen eller neste år.
Hei, Mel. Hei, Jack.
Hei. Se på deg.
De gutta er klare for å komme ut.
De burde det. Jeg føler at jeg har vært gravid i årevis. Så...
Hun har et par uker igjen. Hei, går det bra?
Ja, men jeg har hatt Braxton Hicks-sammentrekninger.
Hvor lenge har du hatt dem?
Siden i går kveld?
Ok. Du bør hvile til de forsvinner.
Hvis de ikke gjør det, ring meg.
Jeg skal ikke plage deg i ferien.
- Du plager meg ikke. Jeg er jordmoren din. - Ok. Takk, og god jul.
- Ok, god jul. - God jul.
Fint at du lar henne gå tilbake til den opprinnelige fødeplanen.
Du kommer til å være der også?
- Å, hei. Hope. - Hope.
Vi lurte på om du vet hvem postmesteren i Virgin River var tidlig på 80-tallet?
Om jeg kjenner ham? Jeg ansatte ham. Han heter Chip Cooper.
Hvordan det?
Vi driver bare med en juleskattejakt.
Ja.
Du vet vel ikke hvor vi finner ham?
Beklager, jeg kan ikke hjelpe dere, men Lydie vet det kanskje.
De var sammen på high school før hun møtte Herb.
Jøss. Er Lydie her?
Nei, hun er i teateret og gjør seg klar til forestillingen.
Takk. Vi ses der.
- Ja. - Ha det.
Ha det.
- Hvor lenge har du gjort dette? - Siden jeg ble marinesoldat.
Første gang jeg gjorde det og så barnas ansikter...
Tusen takk.
...innså jeg at jeg tok det for gitt at julenissen alltid fant huset mitt.
Det har vært min greie siden.
Hva med deg? Har du juletradisjoner?
Ja. Men etter "jeg er den ekte nissen"- historien din føles det trivielt.
Kom igjen.
Prøv.
Ok, foreldrene mine har en hytte. I skogen.
Det er en innsjø foran, og den er vanligvis rundt frysepunktet i desember.
Så på julaften hopper vi inn.
Som et isbjørnstup.
Jøss. Det høres uutholdelig ut.
Det er det. Ja, men du vet...
Du savner nok familien din.
Ja, det gjør jeg.
Og jeg vil savne en hvit jul. Men om jeg var der, ville jeg savnet deg mer.
Det er noe du kunne sagt. Hva har du gjort med meg?
Jeg vet ikke.
Jeg liker det.
Så du er klar for et lite julaftenstup i morgen?
Det høres kaldt ut.
Jeg vet en måte vi kan varme oss på etterpå.
Jeg er med.
- Hei, Lydie. - Å, Mel, Jack.
Dere er for tidlig til å sette dere.
Nei. Vi er her for å stille deg et spørsmål om Chip Cooper.
Hva med ham?
Vi lurte på om du fortsatt snakker med ham?
Hvordan det? Hva har dere hørt?
Hope fortalte oss at du og han var ganske nære før i tiden.
Vi leter etter eieren av en gammel postboks,
så vi må bare vite hvor han er.
Vel,
hvis syforeningen spør, hørte dere ikke dette fra meg.
Men Chip er julenissen på samfunnshuset i Clear River.
Ok.
Og hvorfor vil du at syforeningen ikke skal vite det?
Jeg vil bare ikke at de skal vite at vi fortsatt har kontakt.
Veldig ofte.
- Du vet hvordan de snakker. - Ja, det gjør vi.
Hei, bra for deg, Lydie.
Takk, kjære. Det er bra for meg.
- Ha det bra. - Ha det.
JULEVERKSTED
God jul.
Unnskyld meg.
- Unnskyld meg, Chip. - Nei.
Nei. Det er hr. Nisse.
- Hr. Nisse. - Hr. Nisse, kan vi snakke litt?
Det kan dere absolutt ikke. Om dere vil snakke med ham, stå i kø.
Paul? Er det deg?
Slutt å ødelegge magien, Jack.
- Det tar ikke lang tid. - Neste!
Ok.
Jeg trodde han var vennen min.
Jeg føler at dere vil vinne.
Jeg også.
Og det ville ikke skadet om noen av Nick og Jo Ellens pærer hadde sprukket.
Bestefar. Foreslår du at jeg saboterer Fitches?
Jeg hadde aldri gjort det.
Jeg har aldri sett deg så konkurranseorientert før.
Det er for Hope. Det er samme for meg om jeg vinner eller ikke.
I to tiår ble jeg med på dette så jeg hadde en unnskyldning
for å være sammen med henne i ferien.
Dette er kanskje min siste sjanse til å se henne smile når vi vinner.
Er du nervøs for den kliniske studien?
Om et par uker skal vi finne ut om den redder synet mitt eller ikke.
Så ja, jeg er temmelig nervøs.
Jeg er her hvis du vil prate.
En du ikke må være sterk med er meg.
Jeg setter pris på det.
Og samme hva som skjer, blir du en topp oldefar.
Topp, ja, ikke tipp.
Du skjønner. Og du vet at jeg ikke kunne gjort dette uten deg.
Du er ikke den eneste som er nervøs.
Har du og Lizzie bestemt om dere skal teste babyen for Huntingtons før fødsel?
Ja, vi har snakket mye om det. Og vi synes ikke det er verdt risikoen.
Og jeg synes at å finne ut av det bør være vårt barns avgjørelse, ikke vår.
Det påvirker ikke hvordan vi oppdrar babyen eller hvor høyt vi elsker den.
Husker du da vi dro på fisketur og jeg fortalte deg
at jeg ikke kunne vært mer stolt av deg enn jeg er?
Jeg tok feil.
Gå.
Hei, unge mann. Vi kan ta et bilde sammen.
God jul til deg.
God jul.
- Nå er det deres tur. - Takk.
- Vil dere ha fotopakken? - Jeg tror vi klarer oss.
Chip...
Julenissen. Vi vet at du er opptatt.
Så jeg skal gjøre dette raskt, men vi har noen spørsmål
om din tid som postmester, så skal vi slutte å være oppi skjegget på deg.
- Hvordan vet dere identiteten min? - Lydie sendte oss.
Å, vel...
Alt for Lydie.
Greit.
Det jeg ønsker meg til jul
er at du forteller meg hvem som sendte disse postkortene.
Hvor fikk du tak i dem?
Jeg fant dem i en eske med min mors ting.
Var moren din kvinnen Champ skrev til hele tiden?
Husker du Champ?
Hvordan kan jeg ikke det? Han kom inn og sendte et av disse hver uke.
Til slutt begynte staben og jeg å sniktitte på postkortene hans.
Og plutselig var alle oppslukt
av romansen han hadde med denne mystiske kvinnen.
Men så sluttet brevene hennes å komme.
Han sluttet å betale for postboksen sin, og vi så ham aldri igjen.
Jeg lurte alltid på hva som skjedde med Champ.
Det er det vi prøver å finne ut av.
Du vet vel ikke navnet hans, eller hvor han bodde?
Nei.
Men han var kjempesnill.
Han var sjarmerende, morsom også.
Men ikke så ydmyk.
Han snakket hele tiden om hvordan han vant
Tømmerhoggerlekene i 1976.
Det var der navnet Champ kom fra.
Beklager at jeg ikke kan hjelpe dere mer.
Nei, det er flott.
Noe annet dere ønsker dere?
Jeg har faktisk bedt om en ponni hvert år siden jeg var fem.
California har strenge regler for import av husdyr.
- Ja. - Det var det.
Takk, julenisse.
Jeg håper dere begge får en fin jul.
- Ho, ho, ho. - I like måte.
Ok. Nå må vi bare finne ut hvem som vant Tømmerhoggerlekene i 1976.
- Ja. - Neste.
Det er enkelt.
Greit, så den ubestridte vinneren av Tømmerhoggerlekene i 1976 er...
- Everett Reid. - Everett Reid.
- Ok. Å, bildet under. - Bilde?
Nei. Fotografen klarte ikke å få et klart bilde.
Ja, men nå vet vi navnet hans.
Det er stort.
Ja.
- Hva? - Det begynner å bli virkelig.
- Er det bra? - Det er bra.
Det er det. Det er åpenbart
mange grunner til at jeg ikke burde gjøre dette, men jeg tenkte at
barnet vårt kanskje vil havne i mine sko en dag,
og da ville det vært fint om jeg kunne si...
Jeg vet hva du går gjennom.
Så? Skal vi fortsette?
Ja, la oss google ham. Greit.
Ok.
Everett Reid.
California.
Han er ikke på telefonlisten i California.
Ok.
Men han hadde en postboks. Så kanskje han levde i skjul.
Mange flytter hit fordi de ikke vil bli funnet.
Men jeg tror jeg kanskje kjenner noen
som kan finne ham uansett.
Hvem?
- Hallo. - Du får se. Hei.
Hva gjør du?
Jeg leverer noen leker til trengende barn.
Ja. Jeg ser en fyr sluke peppermyntebark som om ingen ser på.
Hva?
- Vent litt. Hvor er du? - Snu deg.
- Det var morsomt. - Hei.
- Hva gjør dere her?
Vel...
Jeg prøver å finne min biologiske far.
Jøss. Det var ikke svaret jeg forventet.
Vi trenger din hjelp.
Vi har et navn, men ikke telefonnummer eller adresse.
- Så du vil at jeg skal ringe fyren min. - Ja.
- Hvem er fyren din? - Privatetterforsker.
Han jeg hyret for å finne Christopher, og jeg hjelper gjerne.
Å hjelpe deg med å finne faren din er den perfekte julegave.
- Det var det jeg sa. - Ja.
Men smykker er fortsatt et alternativ.
Ja.
- Jeg ringer. - Takk.
- Greit. - Takk, mann.
- Det må være en mannegreie. - Tosk.
VIRGIN RIVER JULEMUSIKAL
REGI & HOVEDROLLE: MURIEL ST. CLAIRE
- Hvor er moren din? - Hun gikk på do.
Lizzie,
er det mulig at du utsetter å si det til moren din
fordi du ikke er sikker på at du tok riktig avgjørelse?
Nei, jeg er sikker.
Du så hvor glade Denny og jeg var da vi sa det til deg og Doc.
Jeg er redd for at hun vil tvile på evnen min til å takle alt.
Jobb, alt med Denny.
Og å få barn.
Jeg tvilte også.
Men jeg vet hvor mye du er i stand til når du bryr deg om noe.
Men hva om dette er for mye?
Om jeg ikke takler det og ikke blir en god mor?
Jeg hadde ikke den beste rollemodellen.
Hvem skal jeg se til i tunge stunder? Mamma-fluencere på TikTok?
Jeg vet ikke hva de ordene betyr.
Men jeg vet at det viktigste ved å være forelder
er å elske barnet sitt betingelsesløst.
Det var det mamma gjorde for meg. Vi hadde våre uenigheter, men...
Jeg husker hvordan det føltes da hun klemte meg.
Jeg var pakket inn i et stort varmt teppe, og ingenting ille kunne skje meg.
Det er det som varer.
Sånn vet jeg at jeg hadde en fantastisk mor, tross hennes temperament,
lammende usikkerhet og hang til gambling.
Jeg hjelper visst ikke?
Jo, men så tok du en brå vending.
Samme hva som skjer, er du ikke alene om dette.
Og når du sier det til moren din, kan du forsikre henne om det.
Du har aldri vært mor før. Jeg har aldri vært oldemor.
Så vi kan lære å ta oss av denne babyen sammen.
Baby?
Er du gravid?
Dra frem kristtornen
Sett opp treet før Stemningen min synker igjen
Fyll opp strømpen
Jeg forhaster kanskje ting
Men pynt igjen nå
For vi trenger en liten jul Akkurat nå
Stearinlys i vinduet Julesanger i spinettet
Ja, vi trenger litt jul
Akkurat nå
Det har ikke snødd et fnugg Men, kjære julenisse, det haster
Så klatre ned pipa
Sett opp den lyseste lysstrengen Jeg har sett
Skjær opp fruktkaken
Det er på tide at vi henger litt glitter På den eviggrønne grenen
For vi trenger litt musikk
Trenger litt latter
Trenger litt sang Som ringer gjennom takbjelken
Og vi trenger en kvikk "Lykkelig i alle sine dager"
Trenger litt jul nå
Vi burde nok legge disse guttene før de blir til kullklumper.
Men jeg gleder meg til å høre mer i morgen. Du finner ham.
Ja, jeg håper det.
Ja.
Vel, god julaften.
- Takk. - God jul.
God jul.
- Vi sees i morgen. - Vi sees.
- God natt. Ha det, barn. - God natt.
- Kom igjen. - God natt.
God natt.
- Å, hei. - Det er et julemirakel.
Mamma og pappa snakket ikke under forestillingen.
Fint. Vel, jeg mener, du får jo ikke lov til å snakke under forestillingen.
Ok.
- Beklager, jeg mener... - Dette går bra.
Om de klarer to timer, klarer de to dager til.
- Ja. - Ikke sant?
- Jeg går og takker dem fra oss. - Ok. Bra.
Hvor er Mike?
Han måtte jobbe. Han rekker kanskje ikke julaften engang.
Vel, vi er her. Og tenk på det sånn...
Noen veldig viktige menn må jobbe på julaften.
- Ikke sant? - Jeg liker det. Jepp.
Du store!
Brava.
Takk, kjære.
Og du. Superstjernelege.
Det var fantastisk. Du var flink. Veldig flink.
Det er så snilt av deg. Takk.
- Muriel. Kan du ha meg unnskyldt litt? - Ja, selvfølgelig.
De er nydelige.
Michelle, hva gjør du her?
Jeg kom for å treffe deg.
Jeg tenkte jeg skulle gi deg en forestilling, ikke omvendt.
Jeg...
Jeg går til AA-møter.
Seks måneder edru,
og jeg er på det åttende trinnet.
Skvære opp.
Jeg må fortelle deg hvor lei meg jeg er.
For alt.
Det setter jeg pris på.
- Men er det ikke for sent? - Jeg vet det.
Men jeg trenger at du hører på meg.
Og så trenger du aldri å se meg igjen.
Med mindre du vil.
Hei.
- Jeg har sett etter deg. - Jeg bestilte en taxi.
Du sa ikke ha det.
Jeg ville ikke forklare hvorfor jeg skal hjem.
Til Brie?
Til Sacramento.
- Jeg skulle takke deg for at du kom. - Jeg klarer det ikke.
Jeg lovet Mel en stor familiejul, og du klarer ikke to dager til?
Jeg kan ikke se moren din gå videre.
Kom igjen, hvem vet om dette med Javier er seriøst?
Jeg vet det.
Hvordan kan du vite det?
Spør moren din.
Jeg er så stolt av deg.
Var jeg flink?
Flink? Tuller du? Du var fantastisk.
Du stjal showet. Disse er til deg.
Brady, du trengte ikke det.
Hvor er veska di?
Jeg la den bak scenen.
La oss finne den.
Vi sees om litt.
Hei.
Du er litt av en stefar.
Nei, det er for fort.
Jeg mente ikke å forhaste deg.
Bra. For Lark vil at jeg skal møte moren hennes.
- Å, jøss. - Ja.
Så det er seriøst?
Ja. Det er vel det.
Det gir mening.
Jeg så deg stå på skøyter. Jeg visste ikke at du var Wayne Gretzky.
Det er mye du ikke vet om meg.
Det var alltid problemet vårt, ikke sant?
Beklager.
Nei, jeg fortjener det.
Nei.
Jeg mener, du gjør det.
Men du fortjener også det du har med Lark.
Jeg er glad på deres vegne.
Takk.
- Jeg vil si at jeg er glad på deres vegne. - Det er du ikke.
Nei. Ikke i det hele tatt.
Men jeg er glad for å se deg så glad.
Jeg mener det.
Det er fint å se deg.
Det er fint å se deg også.
God jul?
God jul.
Vel, nå skjønner jeg hvorfor du ikke besøker meg oftere.
Hva skal det bety?
At jeg var glad for at én mann ser på meg slik Javi ser på meg, du har åpenbart to.
Hva? Det er ikke...
- Han ser på meg som en venn. - Ja. Jeg trenger flere sånne venner.
- Du klarer deg nok. Hvor er Javi? - Javi henter bilen vår.
Og pappa er på vei til Sacramento.
Hva skjedde, mamma?
Ja, vel,
han så meg kanskje kysse Javi under mistelteinen,
så irettesatte han meg kanskje offentlig.
Og jeg sa kanskje at vi flytter sammen.
Seriøst, mamma?
Nei, jeg skal ikke fikse denne.
Hei, Mel.
Hei.
Så jeg har nyheter. Fyren min fant faren din.
Jøss, det gikk fort.
Hva gikk fort?
- Vi klarte det. Vi fant faren min. - Fantastisk. Hvor er han?
Han er visstnok fortsatt her. I Virgin River.
Tekst: Knut Normann