- Zlato. - Ano?
Už tu hodiny bloudíme a mně začíná být zima.
Proč si prostě nekoupíme obyčejný stromek?
Nechci, aby byly naše první společné Vánoce obyčejné.
Chci, aby byly výjimečné.
Když to podáš takhle...
Jo.
Ale pojďme to urychlit. Začínají mě bolet nohy.
- Mám ho. - Co?
Sheridanovic vánoční stromek.
Ten ale je.
Ne tak zhurta.
- Co? - Já zatím Sheridanová nejsem.
A bude tu i má rodina, tak by to měl být
Monroeovic, Brennerovic a Sheridanovic stromek.
Dobře, ale pak musíme zahrnout
i mou sestru Mary.
Takže bychom museli zahrnout Brennerovy, Monroeovy, Clivesdaleovy a Sheridanovy.
Začíná to znít jak nějaká právnická firma.
Asi je dobře, že Donna a Jeannie nakonec přijet nemohly.
I když jsem se těšila, že tvé sestry potkám.
Ale hlavu vzhůru.
Aspoň si to užijeme s mými rozvedenými rodiči.
Bude to v pohodě, neboj.
Od máminy smrti jsem velké rodinné Vánoce neměla.
O důvod víc, aby tyhle Vánoce byly neuvěřitelné.
A další neuvěřitelná věc je,
že tvoje máma měla ve Virgin River poměr.
- A ty tu teď žiješ. - Vrtá mi to hlavou.
Mohla mít ty pohledy vystavené na nějakém viditelném místě
a já jsem je měla v podvědomí.
- Možná to mě sem přitáhlo? Nevím. - Možná.
A Joey si je jistá, že je to tvůj biologický otec?
Prý jo. Ale fakt nevím. Nejdřív si je chci přečíst.
- Pak se rozhodnu, co udělám. - Jako že bys ho chtěla vyhledat?
Nebo předstírat, že neexistuje.
Jo.
No, jeden dárek,
který ti k Vánocům určitě dám, je má plná podpora.
- Cokoliv budeš chtít. - Díky.
Třeba nějakou bižuterii?
Pojďme ho odnést.
- Tak do práce. - Mám vzít ten druhý konec?
- Jasně. - Tak jo. Dobře.
Ho, ho, ho!
Tak jo.
Myslím, že jsem dům zabezpečila tak, že se tu Maryiným dětem nic nestane.
Jo, a zřejmě ani Mikeovi. Nemůžu se dostat do spíže a dát si čipsy.
V kolik tu tvoje sestra bude?
Ten let má zpoždění, takže ještě ani nevzlétli.
Ale naši už budou na penzionu.
Jestli ti přes víkend můžu s něčím pomoct...
Snaž se okouzlit moji mámu.
Ale ne doslova.
Ještěže jsi to objasnila, protože jinak by to byly podivné Vánoce.
- Jsem přece okouzlující, ne? - Jo, to jsem si všimla.
Jsi neodolatelný.
- To snad ne. - Co se děje?
V Bostonu je sněhová kalamita.
Mary to nestihne.
- To je škoda. - Víc než to.
Bez těch dětí
se tu naši budou soustředit jen jeden na druhého.
Třeba se zase vrátí k sobě.
Je to období nekonečných nadějí, ne?
- Jdu tam. - Tak jo.
- Mikeu. - Pane Sheridane.
Tati! Veselé Vánoce. Co tady děláš?
Byl jsem se ubytovat a narazil jsem tam na tvou matku... s jejím novým přítelem.
- S tím učitelem umění? - Jo, s tím.
- On byl taky pozvaný? - Nebyl.
Jestli tu zůstanu, nedovolím, aby se tu někde líbali pod jmelím.
Dobře, svatá Mary uvízla v Bostonu, takže je náš pokoj pro hosty volný.
Buď tu jako doma.
Zkusím si s mámou promluvit.
Šli do Jackova baru.
Řekni jí, že pokud sem Javier nepřijel, aby nám udělal rodinný portrét,
tak by se měl okamžitě vrátit do Sacramenta.
Tak doslovně to asi neřeknu.
Fajn, tak jí to řekni vlastními slovy.
To nám to pěkně začíná.
No páni.
Dobře, dej mi vědět.
Co se děje?
Mary prý uvízla v Bostonu
a máma se k tátovu zděšení rozhodla přijet se svým novým přítelem.
No, tak to vypadá na šťavnatý začátek.
Třeba na to nikdy nezapomeneme.
- Jdeme na to. - Ahoj!
- Strejdo Jacku! - Teto Mel.
Ahoj, prcku!
Ahoj.
- Jak se máš? - Jsi vážně můj strejda?
Zatím ne, ale brzy budu.
Klidně mi tak říkej a uvidíme, jak to půjde.
Veselé Vánoce.
Rád tě vidím.
To je úžasné, děti se už nemohly dočkat.
- Mockrát děkujeme za pozvání. - No tak, to nestojí za řeč.
Jsme tak rádi, že jste tu.
- A potkáte i Jackovou rodinou. - Ano.
Nebo ty, co nakonec dorazí.
To by bylo na dlouho. Ukaž, pověsím ti to.
Dejte mi bundy.
Dá si někdo kávu nebo kakao s marshmallows? Jo?
- A kdo si půjde zahrát sobí hry? - Já!
- Jo! - Jo! Tak jdeme na to!
Super.
Ty bláho, ti ale vyrostli.
Já vím.
Přivezla jsem ti ty dopisy.
Aha, dobře.
Podíváme se na ně později.
- Jo. - Tak jo.
- Pěkně jim to nandáme. - Komu?
Nickovi s Jo Ellen.
Já nevěděl, že lidi ve městě tu soutěž ve zdobení berou tak vážně.
Jaká je hlavní cena?
Vánoční dort a rok se můžeš vychloubat.
Jestli je něco ještě lepší než ten dort, tak je to sladká chuť vítězství.
Tomu říkám kouzlo vánoc.
Když už jsme u toho, kde je ten vaječný likér?
- Nezapomnělas na rum? - Jistěže ne.
Protože vaječný likér bez rumu je jen vánoční pudink.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Na zdraví.
Počkat, ty tam máš taky rum?
To víš, že nemám. To by tomu miminku mohlo uškodit.
Nemůžu uvěřit, že tu budeme mít malého caparta.
Oba z toho máme obrovskou radost.
Bylo načase.
Podívej, bylo to neplánované a mít dítě je strašně velký závazek.
Chtěla jsem mít jistotu, že jste na to připravení.
- A dokonce se s tím smířila už i Connie. - Je škoda, že tu na Vánoce nebude.
Bylo od ní velkorysé, že se o toho bratrance v Eurece postará.
- Je fajn, že tu bude i tvoje máma. - Taky se překvapivě těším.
Poslední dobou vycházíme dobře.
Má radost, že mám smysluplnou práci,
a poprvé v životě je na mě hrdá.
A tvé těhotenství na tom nic nezmění.
Počkej, moment,
tys o tom těhotenství ještě mámě neřekla?
Chtěla jsem s ní strávit hezké Vánoce, než mi zas začne mluvit do života.
Musíš jí to říct, Lizzie.
Jestli se to dozví odjinud, bude to mnohem horší.
Má pravdu.
Babičce Rose jsme to taky řekli. Stejně to nakonec zjistí.
Lépe jí to říct o Vánocích, když má sváteční náladu.
Ber to jako dárek.
Třeba bude tak ráda jako my, že bude mít vnouče.
- Ale pro vás to bude pravnouče. - Nerozpitvávej to tak.
Když teď sama budu máma, asi bych se neměla bát mluvit s tou svou.
To ráda slyším,
protože stejně jako Jo Ellen tajemství prostě neudržím.
Dobře. Řeknu jí to večer, než půjdeme na to představení.
DIVADLO VIRGIN RIVER
Dobře, a doprava. A jedna...
Proč musím být lidský stromek já?
Mohl jsem mít Cameronovu roli.
Protože udílení rolí měla na starosti Muriel
a s doktorem si očividně dobře rozuměla.
To bylo ono, jo.
Dobře.
- Kde je náš stromek, prosím? - Jsi na řadě, Berte.
Opravdu jim to spolu sluší.
Nejde se na ně nedívat.
Ale zajímalo by mě, jak dlouho jim ten románek vydrží.
Máme prosinec, tak uvidíme.
Proč by jim to nemohlo vydržet?
Ne každý den narazíš na dokonalého tanečního partnera.
Hele, podívej na to datum na té jeho první pohlednici.
Myslíš, že to začalo poté, co naši přišli o Chloe?
Toho data jsem si nevšimla.
- Možná táta mámu nepodporoval. - Nevím, ale oba je to muselo zasáhnout.
Vždyť ztráta dítěte může lidi spojit, nebo je od sebe kompletně oddělit.
A v jejich případě to asi bylo to druhé.
Podívej, to je ona.
To je ta pohlednice, Rozhodně mu o tobě řekla.
Chtěl být součástí tvého života.
Ale chtěla zůstat s tátou, aby nenarušila rodinu.
Takže ztráta Chloe je rozdělila...
a tys je zase dala dohromady.
Myslíš, že táta věděl, že nejsem jeho?
Jestli to věděl, tak na tom stejně nezáleželo.
Kéž by tu bylo víc indícií.
Víme jen, že má přezdívku Champ, a pak jeho poštovní schránku.
Takže ho chceš najít?
Asi...
jo.
- Jo? - Asi jo.
Tak jo.
Chci vědět, co se stalo.
Třeba mě ve svém životě stále chce.
O tom nepochybuju.
Názory na tyhle věci se nemění.
Tak vyřešeno, zkusím...
najít svého biologického otce.
- Tak jo. - Tak jo.
- Veselé Vánoce. - Veselé Vánoce.
Já vím, Paige,
ale jestli tam doposud nenašli žádné DNA, tak už se to asi nestane.
Tak jo.
Taky ti přeju veselé Vánoce.
A předem se za to omlouvám,
ale na Vánoce jsem Christopherovi poslal bicí.
Dobře, už musím. Ahoj.
- Ahoj. - Ahoj.
- Tak připravená na tu sbírku hraček? - Jo, vždyť tu na tebe čekám.
Super.
Páni, těch hraček už tu ale je.
To jo.
Můžu zaskočit v kuchyni, jestli chceš zůstat tady.
S takovou se brzy budeme muset zaměřit na recepty tvojí mámy.
Tak to radši ne.
Loni o Vánocích chtěla udělat krocana v mikrovlnce.
- Tak to nic. - Na, taky těm dětem něco nesu.
Je úžasné, co pro ně děláš.
Má pravdu.
Jsi vášně svatý.
Věř mi, že nejsem.
Jak tě mohlo napadnout přijet na Vánoce s novým přítelem?
Bez urážky, Javiere.
V pohodě.
Měla to být příležitost,
aby se naše rodiny před svatbou Jacka a Mel setkaly.
To já vím, ale je lepší, když otec Javiho potká teď,
než až na té svatbě.
Navíc o Vánocích platí, že čím víc lidí, tím lépe, ne?
Já vím, ale mohla jsi o tom někomu říct.
Třeba tvým dětem.
- Bylo to rozhodnutí na poslední chvíli. - To já za to můžu.
Moje plány nakonec nevyšly a tvoje matka byla velmi laskavá
a pozvala mě na Vánoce s vaší rodinou.
Slyšel jsem o vás jen samou chválu.
Toho si vážím, ale chci, aby byl táta...
Zlato, já tátu znám ze všech nejlíp.
Rychle se rozčílí a rychle se zas uklidní.
A kdyby potkal někoho, kdo se na něj dívá
jako Javi na mě
nebo Mike na tebe, tak bych mu to přála.
Jen co překoná ten prvotní šok, bude to cítit stejně.
Asi by mu to měl někdo říct.
To je skvělý nápad, zlato.
Díky, že ses nabídla.
- Ahoj. - Ahoj.
Tak jak to šlo?
Dobře.
- Rozhodla jsem se ho vyhledat. - Vážně?
Teď už to nejde ignorovat.
Souhlasím.
A je fajn, že máš ještě jednoho rodiče.
Jo.
A prarodičů není nikdy dost.
Zvlášť když vezmeš v úvahu ty dva z mojí strany.
Znovu jsem mluvil s Brie. Naši ji teď používají jako prostředníka.
Měli bychom jí pomoct.
Počkat, ale co ta honba za tvým tátou?
Mám jen tu jeho poštovní schránku.
Takže to půjde asi pomalu.
Možná ne. Brie s tátou už jsou na cestě do vánoční vesnice.
Třeba tam bude i Hope.
Jak to myslíš?
Hope tady založila poštu.
Mohla by znát původního poštmistra, a pokud ano,
mohl by nám pomoct odhalit tu poštovní schránku a komu patří.
Jo? Nám?
Samozřejmě ti s tím chci pomoct.
Vždyť najít tvého biologického otce by byl mnohem lepší dárek než bižuterie.
Myslím, že obojí by bylo fajn.
Opravdu?
Jo.
VÁNOČNÍ TRH VIRGIN RIVER
Tak jo.
Hezky pomalu přijeď až ke mně, jo?
To je ono. Opatrně.
Nejde mi to.
U nás doma nikdy nemrzlo.
Ale u vás taky ne.
- Jak to, že ti to tak jde? - Hrával jsem hokej.
Byla to moje cesta ven.
Dokonce jsem získal stipendium.
Pak jsem se dostal do problémů a bylo po všem.
Soudce mi dal dvě možnosti. Jít do pasťáku, nebo do armády.
- Takže... - A teď jsi mariňák s talentem navíc.
Spolu s hašením požárů a stavebnictvím.
Je zábava tě při tom sledovat.
Tak proto mně a Jackovi na tu farmu pořád nosíš limonádu?
Ano, ale taky proto, že mu pomáháš zadarmo, což je moc milé.
Nechci jeho peníze.
A ani je nepotřebuju. Budu mít peníze z pojistky Emerald Lumber.
A navíc...
chci lépe naložit se svým časem.
To se ti už povedlo.
Když jsem tě potkala, pěstovala jsem trávu
a s dcerou žila ve stanu z prostěradel.
Díky tobě mám lepší život.
Teď mám střechu nad hlavou,
práci v penzionu...
a přítele, kterého bych ráda představila mámě.
Kéž by si našel čas.
Najdu. A až ji potkám,
řeknu jí, jak mě její dcera pobláznila.
Musím pro Hazel na zkoušku.
Ale večer se uvidíme na představení?
Jasně. Budu tam v celé své parádě.
No, to si dovedu představit.
Co nejdřív dopít tenhle?
Není to pro mě, ale pro tátu.
Je tu někde s Mikem.
Tak jak to jde?
Snažíš se ho opít, aby se uvolnil?
Jo, a myslím, že jsem ho konečně přiměla, aby dnes večer na to představení šel.
Ale ten svařák bude až do té doby téct proudem.
Paráda, díky, že nám s nima pomáháš.
Dnes večer je akorát musíme držet co nejdál od sebe
a na Vánoce je asi budeme rozptylovat pečenou šunkou a dětmi od Joey.
Dobrý plán.
Nevidělas tu náhodou Hope?
Ne.
Co se děje?
Jen se potýkám s vlastními rodinnými dramaty.
Večer ti to řeknu.
Jasně, teď toho mám víc než dost.
- Jasně. - Díky.
Je to dobrý nápad říct jí to tady.
Horká čokoláda, sváteční hudba v pozadí...
A jsme na veřejnosti, tady scénu neudělá.
Všude samé bahno. Vy tu nemáte chodníky?
- Stěžuj si u starostky. - Bez urážky. Jsem jen mimo.
Nesnáším cestování a vždy jsem z toho vynervovaná.
Jak se máš, zlato? Něco nového?
Nic.
Dnes nic, dnes jsi cestovala. No, tak já teď půjdu na vánoční nákupy.
Promluvíme si později, nebo zítra, nebo za rok.
Ahoj, Mel. Ahoj, Jacku.
Ahoj. Páni, no teda.
Ti kluci už asi chtějí ven.
To doufám. Mám pocit, že už tam jsou roky, takže...
Zbývá jí ještě pár týdnů.
Jsi v pořádku?
Jo, jen teď mívám Braxton-Hicksovy kontrakce.
Jak dlouho už je máš?
Od včerejší noci.
Tak to bys neměla být na nohou. Spíš odpočívej, dokud nepřestanou.
A když ne, tak mi zavolej.
O svátcích tě nebudu obtěžovat.
Bez problému. Jsem tvá porodní asistentka.
- Tak dobře. Díky a veselé Vánoce. - Jo.
- Veselé Vánoce. - Veselé Vánoce.
Je skvělé, žes jí umožnila mít ten porod, jak si ho přála.
Vždyť u toho budeš taky, ne?
- Jé, Hope. - Hope.
Máme dotaz.
Říkali jsme si, jestli nevíš,
kdo tu dělal poštmistra na začátku 80. let.
Vy ho znáte? Sama jsem ho najala. Jmenuje se Chip Cooper.
Proč?
Jen se na Vánoce snažíme najít pár lidí.
Jo.
Nevíš náhodou, kde bychom ho našli?
Bohužel ne, ale Lydie by to vědět mohla.
Na střední spolu chodili. To bylo ještě před Herbem.
- Páni. A není tady někde? - Ne, je v divadle na generálce.
- Dobře. - Díky. Uvidíme se tam.
- Jo. - Ahoj.
Ahoj.
- Jak dlouho už to děláš? - Co mě vzali k mariňákům.
Když jsem to dělal poprvé a viděl ty jejich tvářičky...
Mockrát děkuju.
...uvědomil jsem si, jak moc mě rozmazlilo, že já jsem dárky každý rok dostával.
A od té doby to dělám.
Co ty? Dodržuješ nějaké vánoční tradice?
- Tady máš. - Dodržuju.
Ale po tom tvém příběhu se mi zdá, že ty mé tradice jsou dost obyčejné.
Ale no tak, ven s tím.
Tak dobře. Naši mají v lesích u jezera chatu.
To jezero v prosinci ještě nebývá zamrzlé,
a tak do něj na Vánoce vždycky skočíme.
- Taková otužovačka pro lední medvědy. - Páni, tak to zní fakt nesnesitelně.
To jo, ale je to...
- Nestýská se ti tu po rodině? - Jo.
I ten sníh mi chybí, ale kdybych byla tam, ty bys mi chyběl ještě víc.
Teď jsem zněla úplně jako ty.
- Cos to se mnou provedl? - Já ti nevím.
Ale líbí se mi to.
Takže si půjdeme zítra na Štědrý den zaplavat?
To zní dost studeně.
Potom se snad nějak zahřejeme.
Tak to jo.
- Ahoj, Lydie. - Mel, Jacku.
Vstupenky se zatím ještě nevydávají.
Ne. Přišli jsme se tě zeptat na Chipa Coopera.
Jo?
- A proč? - Nejsi s ním náhodou v kontaktu?
Proč? Kdo vám co řekl?
Hope nám řekla, že jste si kdysi byli dost blízcí.
Hledáme majitele jedné staré poštovní schránky,
a tak si s ním chceme promluvit.
Dobře...
ale jestli se o tom dozví šicí kroužek,
tak ode mě to teda nemáte.
Chip teď dělá Santa Clause
v komunitním centru v Clear River.
- Tak jo. - A proč o tom nemá šicí kroužek vědět?
Nechci, aby věděly, že jsme stále v kontaktu.
A to velmi často.
- Víte, jaké to jsou drbny. - To teda jo.
Přeju ti to, Lydie.
Díky, drahá. Velmi mi to svědčí.
- Měj se. - Ahoj.
SANTOVA DÍLNA
Veselé Vánoce.
Promiňte.
- Pardon, Chipe. - Ne, je to pan Claus.
- Pane Clausi? - Pane Clausi, na slovíčko.
Tak na to zapomeňte. Jestli chcete mluvit se šéfem, musíte do řady.
Paule? Jsi to ty?
- Nekaž nám tu kouzlo Vánoc, Jacku. - Bude to moment.
Další!
- No teda. - Páni.
A to jsem ho měl za kámoše.
Myslím, že to vyhrajete.
Já taky.
Nebylo by na škodu, kdyby Nickovi s Jo Ellen pár žárovek prasklo.
Dědo, nechceš po mně, abych sabotoval Fitchovy, že ne?
To nikdy.
Ještě nikdy jsem tě neviděl tak soutěživého.
To kvůli Hope. Víš, že mně je jedno, jestli vyhraju.
Hele, už dvacet let se toho účastním,
abych měl záminku strávit s ní svátky.
Tohle by mohla být má poslední šance vidět ten její vítězný úsměv.
Jsi z té klinické léčby nervózní?
Za pár týdnů zjistíme, jestli mi to zachrání zrak, nebo ne.
Takže ano, jsem z ní docela nervózní.
Víš, že si se mnou můžeš kdykoliv promluvit.
- Přede mnou se nemusíš tvářit statečně. - Toho si vážím.
Ať už se stane cokoliv,
bude z tebe skvělý praděda.
To teprve uvidíme.
Víš, co tím myslím. Bez tebe bych to nezvládl.
Taky mě ta budoucnost znervózňuje.
Už jste se s Lizzie rozhodli,
jestli uděláte děložní test na Huntingtona?
Jo, dlouze jsme o tom mluvili a bylo by to příliš velké riziko.
A jestli se to to dítě bude chtít dozvědět, zjistí si to.
A ani to neovlivní, jak ho vychováme nebo jak moc ho budeme mít rádi.
Pamatuješ, jak jsme byli rybařit a já jsem ti říkal,
jak jsem na tebe pyšný?
Teď jsem ještě víc.
Můžete.
Ahoj, chlapče. Pojďme se vyfotit.
Veselé Vánoce. Krásné svátky.
- Až teď je řada na vás. - Díky.
Chcete fotobalíček?
- Ne, dík. - Díky.
Chipe... teda Santo, víme, že máte moc práce, tak to urychlíme.
Nechceme vás otravovat,
ale máme na vás pár otázek
ohledně vašeho působení na poště ve Virgin River.
- Jak jste věděli, že jsem tu? - Díky Lydie.
Aha...
tak pro Lydie cokoliv.
Aha, dobře.
Na Vánoce bych si přála,
abyste mi řekl, kdo je odesílatelem těch pohlednic.
Odkud je máte?
Našla jsem je v krabici s matčinými věcmi.
To vaší matce Champ posílal všechny ty pohlednice?
- Vy si na něj pamatujete? - Jistě.
Vždyť je posílal každý týden.
Po určité době jsme si ty pohlednice začali číst
a najednou jsme se ocitli uprostřed toho románku,
který s tou záhadnou ženou měl.
Ale ona pak přestala psát,
on si tu schránku přestal platit a od té doby jsme ho neviděli.
Zajímalo by mě, kde mu je konec.
To se taky snažíme zjistit.
Neznáte jeho pravé jméno nebo bydliště?
Ne.
Ale byl to velmi laskavý člověk.
Šarmantní a vtipný.
Ale chyběla mu pokora.
Pořád všem připomínal,
jak v roce 1976 vyhrál dřevorubecké hry.
Odtud měl tu přezdívku Champ.
Omlouvám se, že jsem vám víc nepomohl.
Ne, to je skvělé.
Ještě nějaké vánoční přání?
No, už od pěti let si každý rok přeju poníka.
Kalifornie má přísná pravidla pro dovoz živých zvířat.
- Aha. - To bude tím.
Děkuji, Santo.
Tak veselé Vánoce vám oběma.
- Ho, ho, ho. - Vám taky.
Dobře, teď musíme zjistit, kdo ty hry v roce 1976 vyhrál.
- Jo. - Další.
- Páni. - Pohoda.
SLADKOSTI A DOBROTY
„Nesporným vítězem dřevorubeckých her pro rok 1976 se stal...
Everett Reid.“
- Páni. - Dobře.
- A fotka? - Je pod tím.
- Ale ne, má tu trofej před obličejem. - Ale aspoň už víme, jak se jmenuje.
To je to hlavní.
Jo, to máš pravdu.
- Co? - Začíná mi to docházet.
- Ale to je dobře, ne? - Ano.
A existuje spousta důvodů, proč bych na to měla zapomenout,
ale říkám si, že třeba jednou bude naše dítě ve stejné situaci,
a tak by bylo fajn, kdybych mu mohla říct,
že vím, čím si prochází. Jo.
Tak co? Honba pokračuje?
Jo, pojďme si ho vygooglit.
Tak jo.
Everett Reid.
Kalifornie.
S kalifornskou předvolbou tu žádné telefonní číslo nevidím.
Tak jo.
Platil si tu schránku, ale třeba se stranil lidí.
Dost lidí se sem stěhuje, aby žili na samotě, ale...
asi znám někoho,
kdo by ho najít mohl.
Koho?
- Ahoj. - Uvidíš. Čau.
Co děláš?
Rozvážím hračky pro děti v nouzi.
Právě sleduju jednoho chlápka, jak se cpe mátovým oplatkem.
Co?
- Počkej. Kde jsi? - Za tebou.
- Vtipálku. - Ahoj.
- Co tady děláte?
No...
Snažím se najít svého biologického otce.
Páni. Tak to jsem nečekal.
Potřebujeme tvou pomoc.
Máme jméno, ale nemáme telefonní číslo ani adresu.
- Takže mám zavolat svému známému? - Přesně tak.
- Kdo je to? - Soukromé očko.
Najal jsem si ho, aby mi pomohl najít Christophera.
Rád vám pomůžu.
Najít tvého otce mi přijde jako dokonalý vánoční dárek.
- Přesně to jsem taky řekl. - Jo.
- Ale i ta bižuterie je stále v plánu. - Jo.
- Zavolám mu. - Díky.
- Tak jo. - Díky, brácho.
- Ach, ti chlapi, co? - Blboune.
VÁNOČNÍ MUZIKÁL
- Kde je máma? - Šla na toaletu.
Lizzie...
není možné, že se jí to ostýcháš říct,
protože si nejsi jistá, jestli ses rozhodla správně?
Ne, jsem si tím jistá.
Vždyť jsme byli s Dennym tak nadšení, když jsme vám to oběma říkali.
Jen se bojím, že bude mít pochyby, jestli to všechno zvládnu.
Svou práci, to všechno s Dennym.
A teď ještě miminko.
Taky jsem měla určité pochyby.
Ale vím, čeho jsi schopná, když ti na něčem záleží.
Ale co když toho na mě bude moc?
Co když to nezvládnu a nebudu dobrá máma?
Příklad z mojí mámy si brát nebudu.
Na koho se obrátím, až půjde do tuhého? Na influencerky na TikToku?
Teď jsem z toho nějak zmatená.
Ale vím, že zahrnout dítě láskou je na rodičovství to nejdůležitější.
Taková byla i moje máma. Měly jsme sice neshody, ale...
pamatuju si, když mě vždycky objala.
Jako by mě zabalila do velké teplé deky a nemohlo se mi stát nic špatného.
A to jsem si uchovala.
Díky tomu vím, že to byla úžasná matka, navzdory těm jejím občasným výbuchům,
nulovému sebevědomí a sklonům k hazardu.
- Moc ti nepomáhám, co? - Začalo to dobře, ale pak to šlo do háje.
Ale ať se stane cokoli, nejsi v tom sama, zlato.
A až jí to řekneš, můžeš ji v tom ujistit.
Nikdy jsi nebyla máma. Já jsem nikdy nebyla prababička.
Tak se naučíme, jak se o to miminko postarat společně.
Miminko?
Ty jsi těhotná?
Vytáhněte cesmínu,
ozdobte stromeček, aby byla dobrá nálada.
Naplňte punčochu,
nechci to uspěchat,
ale ty síně musí být vyzdobeny co nejdřív.
Ať už jsou Vánoce, nemůžeme se dočkat.
Svíce v oknech, koledy u spinetu.
Ať už jsou Vánoce, nemůžeme se dočkat.
Zatím ani vločka, my už máme naspěch.
Tak rychle, Santo, do komína.
Všude září ta nejjasnější světla.
Nakrájejte vánoční koláč.
Pověste pozlátko na zelený stromek, páč...
potřebujeme trochu hudby,
trochu toho smíchu,
trochu toho zpěvu, ať se rozléhá pod našimi krovy.
Potřebujeme si pospíšit, ať to dobře skončí.
Tak ať už jsou tu Vánoce.
Měli bychom je jít uložit, než nám tu začnou počítat ovečky.
Zítra to chci všechno slyšet.
Určitě ho najdete.
Taky doufám.
Jo.
- No, tak šťastný předvečer Vánoc. - Díky.
- Veselé Vánoce. - Veselé Vánoce. Tak zítra.
Mějte se.
- Dobrou noc. Ahoj, děti. - Dobrou noc.
- Pojďme. - Dobrou noc.
Dobrou noc.
- Ahoj. - Byl to vánoční zázrak.
Naši to celé představení zvládli bez jediného slova.
Pěkně. Ale při představeních by se stejně mluvit nemělo.
Nech si to.
- Promiň. - Ale je to super.
Když teď zvládli ty dvě hodiny, tak ty dva dny navíc taky zvládnou.
- Ano. - Že jo?
- Půjdu jim poděkovat. - Dobře.
Kde je Mike?
Musel do práce.
Asi propásne i Štědrý den.
No, ale máš nás.
A uvědom si, že třeba i Santa musí na Štědrý den pracovat.
- Že jo? - To se mi líbí.
Božínku!
Bravo.
Děkuju, zlato.
A máme tu i hvězdného doktora.
Bylo to úžasné. Jsi fakt dobrá, opravdu dobrá.
To je tak milé, děkuju.
Muriel, omluvíš mě na chvíli?
Jistě.
Ty jsou tak krásné.
Co tady děláš, Michelle?
Chtěla jsem tě vidět.
Chtěla jsem ti všechno osobně vysvětlit.
Jsem na...
odvykací kúře.
Šest měsíců ani kapka.
A už jsem u osmého kroku.
Dělat nápravy.
Chci ti říct, jak moc mě to mrzí.
Všechno.
Toho si vážím.
- Ale na to je už trochu pozdě. - Já vím.
Ale vyslechni mě.
A pak ti zmizím ze života.
Nebo ne?
Ahoj.
Všude jsem tě hledal.
Čekám tu na taxík.
- Ani ses nerozloučil. - Nechtěl jsem rozebírat, proč odjíždím.
- K Brie? - Ne, zpátky do Sacramenta.
A to jsem ti chtěl poděkovat za snahu.
Nezvládnu to, Jacku.
Slíbil jsem Mel rodinné Vánoce,
ty dva dny navíc přežiješ.
Nemůžu se dívat, jak si tvá matka užívá života.
Ale no tak, vždyť nevíš, jestli to s tím Javierem myslí vážně.
Ale myslí.
Jak to můžeš vědět?
Tak se jí zeptej.
- Jsem na tebe tak pyšná. - Jak mi to šlo?
Naprosto skvěle. Bylas neuvěřitelná.
Úplně jsi tam zářila. Tyhle jsou pro tebe.
Brady, tos nemusel.
- Kde máš tašku, zlato? - Mám ji v zákulisí.
- Dobře, tak pojďme pro ni. - Počkám tady.
- Ahoj. - Ahoj.
- Role nevlastního táty ti sluší. - Páni, zas tak nepředbíhejme.
Do ničeho tě netlačím.
To je dobře. Lark mě chce představit své mámě.
- Páni. - Jo.
Takže je to mezi vámi vážné?
- Jo, asi jo. - Vlastně mě to nepřekvapuje.
Viděla jsem tě na tom kluzišti. Jsi úplný Wayne Gretzky.
No, dost toho o mně nevíš.
To byl vždycky náš problém, že?
Promiň.
Ne, to bylo zaslouženě.
Nebylo.
Možná trochu jo.
Ale taky si zasloužíš mít pěkný vztah s Lark.
A moc vám to přeju.
Díky.
- Asi bych vám to měl s Mikem taky přát. - Ale...
Ne, nepřeju vám to.
Ale jsem rád, že jsi šťastná.
Opravdu.
Moc ráda jsem tě viděla.
Jo, já tebe taky.
- Veselé Vánoce? - Veselé Vánoce.
Teď už chápu,
proč nejezdíš častěji na návštěvy.
Cože? O čem to mluvíš?
Je fajn mít muže jako Javi,
co se na mě dívá s takovou jiskrou, ale ty je máš dva.
Cože? Tak to...
- Dívá se na mě jako kamarád. - Taky bych chtěla mít takové kamarády.
- Snad si vystačíš. Kde je Javi? - Šel pro auto.
Aha, a táta je na cestě do Sacramenta.
Co se stalo, mami?
No...
možná mě viděl, jak se s Javim líbám pod jmelím,
a pak mě možná veřejně ztrapnil.
A já jsem mu možná řekla, že se stěhuju k Javimu.
To jako vážně, mami?
A jéje.
Ne, s tímhle ti pomáhat nebudu.
Ahoj, Mel.
Ahoj.
Nesu ti novinky. Můj známý našel tvého otce.
- Páni, to bylo teda rychle. - Co bylo rychle?
- Dokázali jsme to. Našli jsme mého otce. - To je úžasné. A kde?
Prý pořád žije ve Virgin River.
Překlad titulků: Jan Kucherko