‎Vei spune ceva sau doar…
‎Cum poți fi așa egoistă?
‎Tot ce pot face, Jack, ‎e să-mi tot cer scuze.
‎- Nu e suficient. ‎- Știu!
‎Atunci, hai, țipă la mine!
‎Zi-mi ce persoană oribilă sunt!
‎Nu de asta am venit.
‎Încerc doar să înțeleg, ‎după tot ce-am făcut pentru tine…
‎Și Mel la fel.
‎Ai târât-o și pe ea în asta.
‎Nu te înțeleg, Jack. ‎M-am gândit că vei fi ușurat
‎că nu o să mai aveți de-a face cu mine.
‎Nu sunt ușurat.
‎Am crezut că o să fiu tatăl unor gemeni, ‎și tu m-ai făcut să cred asta.
‎I-ai făcut pe toți să creadă asta! ‎M-am spetit pentru tine luni de zile,
‎ca să mă asigur ‎că ai tot ceea ce-ți trebuie.
‎Aș fi făcut orice pentru băieții aceia.
‎Și tu mi-ai spulberat visul.
‎M-ai umilit.
‎- Și mi-ai frânt inima. ‎- Acum știi cum m-am simțit.
‎Nu mă învinovăți pe mine! Nu!
‎Jack, nu înțelegi! ‎La cum s-a terminat totul?
‎Să văd cu ochii mei cum te îndepărtezi ‎și te îndrăgostești de Mel?
‎A fost o tortură!
‎Apoi am aflat că sunt gravidă ‎și mi-a fost teamă.
‎Și eram singură.
‎Și cel mai groaznic…
‎a fost gândul că te voi pierde definitiv.
‎Așa c-am mințit.
‎Ce ai vrea să spun?
‎Nu știu, Jack.
‎Sper doar să mă poți ierta.
‎I-ai zis tatălui biologic?
‎Nu. A fost ceva de-o seară.
‎Nu e făcut să fie tată.
‎Și de unde știi asta?
‎Fiindcă nu e ca tine.
‎Am mințit ca gemenii să aibă un viitor.
‎Ca cineva să aibă grijă de noi.
‎Nu ai niciun fel de empatie ‎pentru ceea ce zic?
‎Ba da, am empatie.
‎Dar nu pot să te iert.
‎Tocmai de asta m-am mutat.
‎Ca lașul acela să nu mă intimideze ‎să depun mărturie.
‎Da, nu cred că ar trebui ‎să presupunem că a fost Don.
‎Pe bune?
‎Poate au fost ‎niște adolescenți beți care se prosteau.
‎Știi câți criminali violenți ‎am acuzat în cariera mea?
‎- Recunosc o amenințare. ‎- Cum poți fi așa de sigură?
‎Fiindcă am simțit-o ‎ca pe o amenințare, Brady.
‎Da. Bine.
‎Înțeleg ce zici.
‎Vino aici.
‎Hei!
‎Nu o să permit ‎să ți se întâmple nimic rău.
‎Bine?
‎Îți promit.
‎Încearcă să dormi, bine?
‎Ce e cu tine aici sus?
‎SPITALUL GRACE VALLEY
‎Alo?
‎Bună ziua, dr. Kane.
‎Dumnezeule! M-ai salvat.
‎Mulțumesc c-ai programat-o pe Ava.
‎- 'Neața. ‎- 'Neața. Cum a fost la alergat?
‎A fost bine.
‎Greoi.
‎Ia-o încet. Cari o marfă prețioasă.
‎Nu din cauza copilului.
‎Era atât de frumos acolo, ‎am fost distrasă.
‎Am privit răsăritul, Jack. ‎Întregul moment.
‎N-am mai pierdut noțiunea timpului așa ‎de foarte mult timp.
‎E bine. Despre asta ar trebui ‎să fie pauza asta, nu? S-o iei ușor.
‎Da, știu.
‎O omletă și un ‎latte‎?
‎Bine, ce se întâmplă?
‎Nimic, vreau doar să-ți mulțumesc
‎că mi-ai fost alături ‎în nebunia asta cu Charmaine.
‎Dormeai când am venit aseară, ‎dar n-am reușit să ajung la Preacher.
‎De fapt am… fost să vorbesc cu Charmaine.
‎Bine…
‎Cum a mers?
‎- A fost bine. ‎- Da?
‎Adică n-a fost atât de bine. ‎Dar mă bucur că am vorbit.
‎Ce-a zis?
‎- Mi-a zis să o iert. ‎- Și?
‎N-am putut, dar în dimineața asta ‎m-am trezit mai bine. Mersi.
‎Mă bucur.
‎În fine, cum se simte sora Tarei?
‎Mesajul tău de aseară părea serios.
‎E bine. Am vorbit cu un specialist ‎de la Grace Valley, deci…
‎- O voi duce acolo în curând. ‎- Bine.
‎Poți scoate fata din clinică, ‎dar clinica din fată nu!
‎Doar o duc cu mașina! Apoi, ‎o să continui să învăț să cos.
‎Uite, Brie a sunat cât erai plecată
‎și vom face o plimbare la Angel Peak azi.
‎- Pare distractiv. ‎- Da!
‎A zis că vrea să vorbim despre ceva.
‎Mă bucur că stați mai mult timp împreună.
‎Și eu, că nu te grăbești să pleci la muncă ‎fiindcă înseamnă că avem timp pentru…
‎- Acum știu pentru ce-a fost micul-dejun. ‎- Nu! Dar dacă mă ajută…
‎Să-mi verific programul foarte încărcat.
‎N-am nimic.
‎Mă bucur să aud asta.
‎Deci, ca să recapitulez, ai zis: ‎„Nu la film, la concert și la muzeu?”
‎Iar te porți ciudat cu mine?
‎Nu. Dar e prima întâlnire. ‎Vreau să fie bine.
‎Trăiam cu impresia ‎că am avut multe întâlniri.
‎Gândește-te că e ‎ca a doua primă întâlnire. Cea oficială.
‎Bună dimineața, Denny, Lizzie!
‎- 'Neața! ‎- 'Neața!
‎Trebuie să plec. ‎Hope, vreau să-mi promiți ceva.
‎- Ia-ți pastilele! ‎- Da.
‎Stai liniștită.
‎- Și fii drăguță cu Lizzie. ‎- Îți promit două din trei.
‎E bine și așa.
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Pa!
‎Cum te simți azi?
‎Încă nu-mi vine să cred.
‎După atâția ani, trădătorii aceia vor ‎să mă schimbe din funcția de primar.
‎E dramatică. ‎Consiliul încă nu a decis nimic oficial.
‎Sunt baliverne, și știi bine!
‎Deși mai bine aș mânca cioburi ‎decât să-i mai văd pe membrii consiliului,
‎trebuie să țin un discurs ‎la deschiderea grădinii la amiază.
‎De ce nu le zici să se ducă naibii?
‎Ar fi amuzant, nu?
‎Stai puțin.
‎Lizzie!
‎Ce? Nu, glumeam.
‎E perfect!
‎Mă voi folosi de discurs ‎ca să conving consiliul orașului
‎că încă sunt capabilă să fiu primar, ‎și tu mă vei ajuta.
‎Nu sunt scriitoarea ta de discursuri, ‎ci ajutorul de la domiciliu.
‎Ai vrea mai degrabă să-mi faci o baie?
‎Așa m-am gândit și eu. Ia un pix!
‎Distracție plăcută!
‎- E cartea de rețete a familiei Middleton? ‎- Da. Unica.
‎N-am mai văzut-o de mult.
‎Mă gândesc să schimb puțin meniul. ‎Să fie mai interesant.
‎Ți-e dor de Paige, nu?
‎Asta e situația. ‎Cred c-am terminat cu întâlnirile o vreme.
‎E prea multă muncă.
‎- O să mă concentrez pe mine. ‎- Te susțin.
‎Ar trebui să fie distractiv ‎să te îndrăgostești.
‎Nu te stresa în privința alesei.
‎Doar ieși și distrează-te. ‎Fă greșeli, fă sex.
‎Cine face sex?
‎- Cu siguranță nu eu. ‎- Preacher ia o pauză de la femei.
‎Ce? Frate, glumești? Ai toate calitățile.
‎Ești deștept, de încredere, ‎ești un bucătar incredibil.
‎- Uite ce brațe ai. Ești ca un zeu grec! ‎- Nu îl face să se simtă incomod.
‎Vei fi cel mai bun pentru cineva. ‎Când vei fi pregătit.
‎În fine, tu ești pregătit ‎să pierzi pe traseu?
‎- Vin la prânz. ‎- Distracție plăcută!
‎Crede-mă! Nu știi când iubirea vieții tale
‎va intra în acest bar.
‎Hei, Romeo, să mergem. Pa, Preach!
‎Știu lucruri.
‎INFORMAȚII PACIENȚI
‎Mergem?
‎Bueller?
‎Hei, scuze!
‎Doamne! Cum a fost cu dr. Kane?
‎Știi tu, cum e la doctor.
‎Da.
‎Trebuie să te mai programezi sau…
‎Nu, hai să plecăm. Spitalele mă înfioară.
‎Fără supărare.
‎Bine. E drum lung până în oraș.
‎- Vrei să mâncăm ceva? ‎- Sigur.
‎EXPUNEREA LA FENTANIL ‎ȘI VICTIMELE NEINFORMATE
‎M-ai chemat?
‎Am văzut că cererile ‎pentru compensație n-au fost depuse.
‎Da, Mel se ocupa de asta.
‎N-am menționat ieri ‎că vreau să fie depuse?
‎Voiai să le depun eu?
‎Așa e, Cameron. Da.
‎Scuze. N-am realizat. ‎Nu știu să folosesc sistemul online.
‎- De ce anume? ‎- Fiindcă Mel l-a setat.
‎Pe viitor, când zic ‎că vreau ca cererile să fie depuse,
‎vreau să se întâmple rapid și prompt.
‎Bine. Cum am zis ieri, ‎nu mă ocup de facturi medicale.
‎Am condus clinica singur ‎timp de 30 de ani,
‎iar când n-am știut ceva, i-am dat de cap.
‎Așa că, dacă n-ai de gând să ajuți, ‎îți sugerez să nu-mi stai în cale.
‎Vă întrerup?
‎- Nicidecum. ‎- Nu.
‎Da, am venit la consultația cu dr. Hayek.
‎Da, haide cu mine, Muriel.
‎Hei! Aveam o înțelegere. ‎Puteai s-o rănești!
‎- Bine. Taci, amice. ‎- Tu cine naiba ești?
‎Te împiedic să faci ceva ce vei regreta.
‎El e Gene Sackheim. Un prieten de-ai mei.
‎Gene, Daniel Brady. ‎Cel de care îți ziceam.
‎Nu te-ai ținut de cuvânt. ‎Ai zis că o lași în pace.
‎Să-ți amintesc de înțelegerea noastră.
‎Fac pe angajatul supus ‎și stai departe de Brie!
‎- Asta a fost înțelegerea! ‎- Și vreau s-o respect.
‎Aruncându-i o piatră în geam ‎și speriind-o de moarte?
‎Devine un obicei pentru tine, Brady.
‎- Ce anume? ‎- Lipsa de respect.
‎Lanțul de comandă ți-e neclar?
‎Nu.
‎Bun, fiindcă vreau să stai până târziu ‎să supraveghezi o încărcătură.
‎Asigură-te că Jeb e ‎la curent cu toate când ajunge.
‎Am alte așteptări de la tine!
‎Brady!
‎Dacă am fi vrut s-o rănim, o făceam.
‎Știi ce nu pot înțelege?
‎Că Charmaine a mers atât de departe ‎ca să te prindă în plasa ei.
‎Nu ești o pradă atât de bună.
‎Haide! Cred că sunt câteva femei în oraș ‎care te-ar contrazice.
‎Doar picioarele tale mirositoare ‎le-ar face să fugă.
‎- Nu știu cum suportă Mel. ‎- Ba știi. E o trăsătură de familie.
‎Ai vrea tu!
‎Dacă nu faci față, nu mai critica!
‎Măcar nu le-o transmiți gemenilor.
‎Scuze, prea curând.
‎Uite… tu și Mel ‎veți avea o mulțime de copii.
‎Ce-ar fi să începem cu unul și vedem apoi?
‎Știi, trebuie doar să zic…
‎Bine, acum e acum.
‎Nu, vorbesc serios.
‎Ești genul care dă totul pentru cei dragi, ‎chiar dacă e greu.
‎Așa știu că vei fi bine.
‎- Devii sentimentală? ‎- Da.
‎Ceea ce am vrut să vorbim…
‎I-am zis lui Mel. ‎Am rugat-o să nu-ți spună.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Îl mai știi pe tipul cu care eram ‎înainte să vin aici? Don?
‎Localul ăsta e aici demult.
‎Veneam aici la ocazii speciale, ‎zile de naștere, absolviri.
‎Ce drăguț!
‎Aici i-am zis mamei că-mi plac fetele. ‎M-a susținut. Și tata la fel.
‎Și tot orașul.
‎Da. Virgin River are ciudățeniile lui, ‎dar oamenii n-ar putea fi mai amabili.
‎Să bem pentru asta!
‎Știu că abia începem să ne cunoaștem, ‎dar când ai ieșit din cabinet, păreai…
‎- Ciudată? ‎- Parcă erai preocupată.
‎Am crezut că m-am prefăcut bine. ‎Cum ți-ai dat seama?
‎Intuiția asistentei.
‎Acum câțiva ani, m-am operat ‎de endometrioză prin laparoscopie.
‎Mereu am știut că există o șansă ‎să recidiveze, dar… a revenit.
‎- Atât am de zis. ‎- Îmi pare rău.
‎Durerea de aseară era de la endometriom?
‎Da, din fericire nu s-a rupt.
‎Dar țesutul se răspândește din nou.
‎Ce noroc am!
‎Ce plan de tratament ai?
‎Aș putea alege o altă intervenție,
‎pentru a îndepărta țesutul, ‎dar am trăit atâta cu durerea, că…
‎Dr. Kane zice ‎să iau în calcul histerectomia.
‎Și ce părere ai?
‎Nu știu.
‎Poate o voi face.
‎Cred că asta e o decizie importantă.
‎Ar trebui să te gândești bine. ‎Te gândeai să faci copii cândva?
‎Știi ceva? Mai bine vorbim despre altceva.
‎Sau mai bine cerem nota.
‎Da.
‎„Dacă nu vă răzgândiți ‎în legătură cu preluarea de putere,
‎legitimitatea funcției va avea ‎de suferit. Vă mulțumesc.”
‎Ce părere ai?
‎Sună a mustrare, nu a discurs.
‎Eu cred că sună perfect! ‎N-aș schimba nimic!
‎Ar mai fi de lucrat la încheiere.
‎Nu știu să fi cerut părerea neștiutorilor, ‎dar continuă.
‎Bine. Un discurs grozav prezintă ‎un plan orientat pe acțiune
‎și concluzia le amintește ce vrei să faci.
‎Dezaprob. Gândiți-vă ‎la discursurile din filme.
‎Notting Hill, Bridget Jones, Jurnalul.
‎- ‎Sunt emoționale. ‎- Sunt preferatele tale?
‎Nu te preface că nu-ți plac!
‎Bine, voi doi, reveniți la subiect!
‎- Nu mă laud, dar mă pricep la discursuri. ‎- Serios?
‎Da. Am candidat ‎pentru președintele clasei în liceu.
‎Ai fost președinte?
‎N-am câștigat. ‎Dar nu din cauza discursului.
‎- Celălalt a împărțit acadele cu gumă. ‎- Ce sunt alea?
‎- Ne trebuie? ‎- Nu-i cea mai rea idee.
‎Nu-l asculta pe el! ‎A pierdut în fața mâncăilor de acadele.
‎Ai candidat pentru președinție?
‎- Nu e relevant! ‎- Pentru mine e.
‎- Unde pleci? ‎- Am o migrenă.
‎Stai, îți aduc pastilele!
‎- Ai văzut cine a intrat? ‎- Cine?
‎O problemă anevoioasă.
‎Charmaine, așteaptă în biroul meu ‎până se eliberează sala.
‎- Doctore Mullins. ‎- Cameron.
‎Am vrut să te întreb ceva. ‎Cum vă descurcați fără Mel?
‎Bine!
‎Atât de rău e?
‎- Ne acomodăm. ‎- Doc poate fi…
‎O pacoste!
‎Capricios, dar da, poate fi așa.
‎- Știu că nu-mi ceri sfatul. ‎- Nu, te implor să mi-l dai.
‎Doc… se descurcă cu provocările. ‎Să fim serioși, e însurat cu Hope.
‎Deci dacă ai o problemă cu el, ‎nu te da bătut și te va respecta!
‎Mulțumesc pentru sfat. O să încerc.
‎Întâi, trebuie să văd cum depun cererile.
‎A zis: „Dă-ți seama ‎sau nu-mi sta în cale.”
‎Ce-ar fi să le depun eu pentru tine?
‎Făceam facturi stomatologice ‎pe lângă actorie în New York.
‎Ai fost actriță?
‎Așa cum a zis Angela Lansbury: ‎„Odată ce ești actriță, rămâi actriță.”
‎Vai de mine!
‎- Le bat inimile atât de repede! ‎- Da.
‎- Așa. ‎- Mulțumesc.
‎Amândoi sunt bine.
‎Poți vorbi cu dr. Singer ‎despre antidepresive în sarcină.
‎Dacă mai e ceva, știi unde sunt!
‎Mersi, Doc.
‎Da. Și, dacă poți, ‎nu-ți face griji pentru bârfitori, bine?
‎Vor trece repede la următorul subiect. ‎Ești o femeie puternică, Charmaine.
‎- Ai moștenit asta de la mama ta. ‎- Nu am moștenit doar asta de la ea.
‎Ce vrei să zici?
‎Simt că viața mea ‎e doar o serie de decizii proaste,
‎exact ca a mamei.
‎Oamenii au bârfit-o și pe ea, ‎prin baruri și restaurante.
‎Deși, în cabinetul doctorului ‎nu s-a mai întâmplat.
‎Și iată-mă!
‎Singură și furioasă pe lume, exact ca ea.
‎Așa ți-o amintești?
‎Fiindcă eu îmi amintesc o tânără minunată,
‎curajoasă și isteață, exact așa ca tine.
‎Rachel era foarte independentă.
‎Tot ce spun e că, după ce o să poți vedea ‎cât de minunată ești,
‎și persoana potrivită o va vedea.
‎Mersi, Doc.
‎Da. Niciodată nu e prea târziu ‎să crezi în tine.
‎- O să încerc. ‎- Da!
‎Brie, mie…
‎Regret c-ai pățit asta.
‎Vreau să știi că te consider o eroină.
‎Realizezi asta abia acum?
‎Vorbesc serios.
‎Fii sigură că o să fiu ‎lângă tine în ziua procesului.
‎De fapt, despre asta voiam să-ți vorbesc.
‎- Nu cred că e o idee bună. ‎- Sigur că o să vin!
‎Vreau să-i văd mutra ‎când îl bagi după gratii.
‎Și dacă nu câștig? ‎O să-l bați în sala de judecată?
‎- Da. Și o să iau piatra aia… ‎- De asta mă temeam.
‎Asta nu e lupta ta!
‎Va fi destul de greu ‎să le povestesc asta unor străini.
‎Nu vreau să-mi fac griji ‎și pentru reacția ta.
‎Chiar nu vrei să fiu acolo?
‎Acum am nevoie… de sprijinul tău.
‎Nu de protecția ta.
‎Bine.
‎Ai dreptate. Regret.
‎Nu pot să accept ‎că o să fii singură acolo.
‎Nu voi fi singură. Va merge Brady cu mine.
‎Mi-a fost alături la fiecare pas.
‎Dacă într-adevăr vrei să mă sprijini…
‎o să-i mai dai o șansă.
‎La ce te gândești?
‎O cină, diseară în noua mea casă.
‎- Tu, eu, Mel și Brady. ‎- Ce drăguț!
‎Încă nu am argintărie, ‎dar am chef să fiu gazdă.
‎Tu ai un restaurant, ‎așa că ne descurcăm noi.
‎E foarte important pentru mine.
‎O anunț pe Mel când am semnal.
‎Sigur nu pot face nimic?
‎- Ai fost victima unui delict oribil. ‎- Nu sunt o victimă!
‎Sunt o supraviețuitoare!
‎Ține cont de asta!
‎Vino aici!
‎Sunt multe tipuri de sandvișuri, Jeb.
‎Cu șuncă și cașcaval, cu pastramă, ‎cu ton și cașcaval.
‎Zi-i lui Pauline!
‎N-am vrut să-ți fac probleme ieri.
‎Dar, când am auzit câți bani…
‎Jeb!
‎Nu cred că înțelegi ce se întâmplă.
‎Chiar și cu slujba asta, ‎abia îmi ajung banii. Bine?
‎Nu sunt agent imobiliar, ‎dar ți-am văzut casa. Ce mașină ai!
‎Trebuie să mă gândesc și la Annabelle. ‎Nu am de ales.
‎Trebuie să fac asta.
‎Bine.
‎Bine, dar ascultă.
‎Cu tipii ăștia nu-i de glumă, bine?
‎Dacă se întâmplă ceva, orice,
‎dă-mi mie de veste mai întâi. Bine?
‎Da.
‎E șefa?
‎Nu. E iubita.
‎Aparent avem o întâlnire dublă diseară, ‎și trebuie să-i zic că nu ajung.
‎- Pot să-ți țin eu locul. ‎- Ești sigur?
‎Până te întorci, normal!
‎Bine, omule! Îți rămân dator.
‎Nu! Nu-mi datorezi nimic.
‎Bine?
‎Tu ai grijă de mine, și eu de tine, amice.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎S-a întors Jack?
‎Nu, e încă la plimbare cu Brie.
‎- Ești bine? ‎- Da. Mă simt ca o ratată.
‎Atunci suntem doi.
‎Jack mi-a spus de Paige. Îmi pare rău.
‎Sunt aici de șapte ani. Vreau să mă însor, ‎să îmi întemeiez o familie.
‎- Parcă aș căuta în locurile nepotrivite. ‎- Ce cauți?
‎Ce au părinții mei.
‎Un suflet pereche.
‎- Nu știu. Cred că sunt de modă veche. ‎- Cum s-au cunoscut?
‎Tata era în Garda de Coastă, ‎în Charleston.
‎Într-o zi, era pe plajă ‎și a văzut o femeie în vâlvoare.
‎A înotat și a salvat-o. ‎Sunt de nedespărțit din ziua aia.
‎S-a declanșat cronometrul. Ce fac cu ele?
‎Încerci macaroanele cu brânză ale mamei?
‎Da! N-aș putea să refuz așa ceva.
‎Mulțumesc!
‎- Ce? ‎- Mulțumesc!
‎Cu plăcere.
‎- Poftim! ‎- Mersi! Am venit exact la timp azi.
‎Dumnezeule!
‎Dumnezeule! E homar?
‎Nu, e crab albastru. Asta am adăugat eu, ‎dar e rețeta mamei.
‎M-am gândit să-i adaug rețetele în meniu. ‎Genul de mâncare sofisticată de confort.
‎Mă simțeam pierdut și m-am gândit ‎să gătesc ca să mă binedispun.
‎Când eram în Irak, mă simțeam singur. ‎Găteam ce găseam.
‎Preparam o rețetă de-ale ei. ‎Parcă era cu mine. Mă simțeam ca acasă.
‎Și încă simt asta.
‎Scuză-mă, revin imediat.
‎Bine. Sigur!
‎- Cum e migrena? ‎- Puțin mai bine. Mersi.
‎Ce e aia?
‎„În cinstea lui Hope McCrea. ‎Primul primar din Virgin River.”
‎- Nu știam că ai fost primul. ‎- Primul și unicul.
‎Când m-am mutat aici, ‎Virgin River era ceea ce numim
‎o comunitate neorganizată.
‎Dar, când au venit tot mai mulți oameni, ‎nevoile noastre s-au schimbat.
‎Aveam nevoie de un oficiu poștal, ‎de un magazin cu de toate.
‎Așa că am scris o cartă…
‎și, brusc am avut nevoie de un primar.
‎Nici n-am candidat. M-au nominalizat.
‎Am fost aleasă în unanimitate. ‎Și cu asta mă ocup încă de atunci.
‎Să fiu primarul acestui oraș…
‎nu e doar ocupația mea. E…
‎cine sunt.
‎Accidentul mi-a răpit atâtea, ‎dar slujba mea
‎a fost partea ‎neafectată de leziunea cerebrală.
‎Poate din cauza asta ‎îmi pasă atât de mult.
‎Din cauza asta nu renunț fără să lupt.
‎De ce mă priviți așa?
‎Uite-ți discursul! Lizzie are dreptate. ‎Ar trebui să vorbești din inimă.
‎Asta nu e tocmai specialitatea mea.
‎A sunat destul de bine acum.
‎Vrei să mai încerci?
‎- Bună! ‎- Bună și ție!
‎Bună!
‎Pentru ce a fost asta?
‎C-ai fost alături de sora mea.
‎Nu știu. Poate dacă nu eram distras
‎de Charmaine, de gemeni și…
‎I-aș fi acordat mai multă atenție ‎și mi-ar fi zis mai repede.
‎A decis să-ți spună când era pregătită.
‎Da, știu. Doar că…
‎Simt că nu i-am fost alături ‎în ultima vreme, știi?
‎Și nici altora.
‎- De ce, din cauza lui Charmaine? ‎- Da, mă omoară!
‎- Când se va termina? ‎- Nu se va termina până nu o ierți.
‎- Crezi că ar trebui să o iert? ‎- Până nu vă ziceți ce aveți pe suflet,
‎nu va ieși niciodată din viața ta. ‎Sau a noastră.
‎- Chiar dacă nu e aici. ‎- Cum ierți pe cineva de neiertat?
‎Începi prin a-ți asuma responsabilitatea ‎pentru greșelile tale.
‎Stai puțin! De partea cui ești aici?
‎A ta! Haide!
‎- Nu pare! ‎- Mereu, scumpule! Mereu.
‎- Dar? ‎- Dar…
‎Timp de doi ani, Charmaine a fost convinsă ‎că aveți un viitor împreună.
‎N-am spus niciodată ‎că mă interesează ceva pe termen lung.
‎Nu, știu asta. Știu. Ascultă-mă. Bine? Tu…
‎Cred că, din cauză că nu-ți place ‎să dezamăgești oamenii,
‎o parte din tine a lăsat-o să creadă asta.
‎Poate că iertarea o să vă ajute ‎să mergeți mai departe.
‎- Crezi că merită asta? ‎- Poate că da, poate că nu.
‎Dar tu meriți.
‎Bine.
‎Preacher a gătit ceva.
‎Adică… sunt incredibile!
‎Iei câteva porții ca să ducem la Brie?
‎Sigur. Adică, ce a gătit?
‎E cel mai nou preparat al tău.
‎- Interesant! ‎- Da!
‎- Da, bine! Mersi! ‎- Ne vedem mai târziu.
‎Da!
‎Trebuie să vorbim.
‎Bine, vorbește!
‎Știu că încerci să te obișnuiești ‎cu viața fără Mel și…
‎Îmi asum partea de vină ‎pentru demisia ei. Îmi pare rău.
‎Dar m-ai angajat ca să fiu doctor. ‎Știu că mă cunoști de mic copil, dar…
‎Acum sunt un doctor.
‎Unul foarte bun!
‎Am avut dreptate în privința lui Bert ‎și o să ajut multă lume din oraș.
‎La muncă, aș aprecia dacă ai renunța ‎la trufie și mi-ai vorbi ca unui bărbat.
‎Asta e tot?
‎Asta e tot.
‎Îmi cer scuze, dr. Hayek.
‎Îți apreciez sinceritatea. ‎Ai perfectă dreptate!
‎Mulțumesc.
‎Dar adevărul e că Mel e de neînlocuit.
‎Așa că va trebui ‎să găsim un mod de a ne descurca.
‎Da.
‎Ce naiba?
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Am depus toate acele cereri, ‎și, deși știu că nu mi-ai cerut-o,
‎am digitalizat și fișele medicale.
‎Aveți cafea proaspătă. Nu mai aveați.
‎Așa că am mers acasă ‎și am luat amestecul de la Myrtle Farms.
‎Doamne! Da! Simțiți mirosul?
‎Miroase divin!
‎Muriel.
‎Te-ar interesa să lucrezi ‎cu jumătate de normă?
‎Sigur!
‎Voiam să-mi cer scuze. ‎N-am vrut să întrec măsura.
‎Doamne, te rog! ‎Am fost ciudată și am exagerat.
‎Nu, chiar deloc.
‎Și eu am avut probleme de fertilitate, ‎așa că subiectul… e sensibil.
‎E bagajul meu emoțional ‎și n-am vrut să-ți influențez decizia.
‎- Mersi că ai vrut să mă ajuți. ‎- Da.
‎Mamei i-ar fi plăcut toate astea.
‎- Și mama a murit din cauza cancerului. ‎- Îmi pare rău.
‎Îmi lipsește ‎când se întâmplă lucruri importante.
‎Da.
‎Mai ales când e vorba de rolul de mamă.
‎Ai întrebat dacă vreau să fac copii?
‎Niciodată!
‎Dar când am ieșit din biroul dr. Kane?
‎Aveam un gol în stomac. ‎Mă gândeam doar la mama.
‎Am iubit-o, dar concepeam diferit lumea.
‎Rolul de mamă era totul pentru ea.
‎Și mi s-a părut cam… insignifiant.
‎Dar, venind acasă, văzând grădina asta,
‎stând cu Chloe, nu știu.
‎Poate nu sunt gata încă ‎să renunț la toate astea.
‎Credeam că nu mai are ce să mă învețe.
‎Dar, odată cu vestea de azi…
‎aș da orice ca să aud ce are de zis.
‎Dacă vrei vreodată să vorbești, sunt aici.
‎Vreau să știi că nu ești singură.
‎Mulțumesc, Mel.
‎Nici tu nu ești.
‎Virgin River e ca o orchestră.
‎Individual, ne jucăm rolurile, ‎dar împreună…
‎formăm o simfonie.
‎Această grădină e un omagiu pentru…
‎tot ceea ce reprezintă acest oraș.
‎Pentru cei care au venit înainte, ‎pentru cei ce-și vor planta semințele lor
‎și pentru rolurile pe care le jucăm ‎pentru a face ca orașul să prospere.
‎În încheiere, unii dintre voi se îndoiesc ‎că sunt încă potrivită pentru a conduce.
‎Dar acelor oameni le spun…
‎Nu mă înlăturați încă! A fost onoarea ‎vieții mele să fiu în slujba voastră.
‎Și mai am atâtea de oferit!
‎Și acum…
‎E plăcerea mea să deschid în mod oficial ‎Grădina Comunității Lilly Anderson.
‎Bine.
‎A fost o zi perfectă!
‎Știu! Ea a fost uimitoare, nu?
‎Nu. Da, și asta. Dar voiam să zic
‎că azi a fost a doua primă întâlnire.
‎Hope, serios! A fost incredibil!
‎Am vorbit cu consiliul
‎și vom dezbate ‎oficial moțiunea în seara asta.
‎Dar ai votul meu, bine?
‎Mulțumesc!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Intră! ‎- Mersi.
‎Jack o să iasă curând din duș.
‎- Așa că… ‎- De fapt, am venit să vorbesc cu tine.
‎- Bine. ‎- Mel, îmi pare rău pentru tot.
‎Ce aveți tu și Jack e ceva foarte special.
‎Și regret durerea pe care am provocat-o.
‎Cine e?
‎Și chiar mă bucur pentru voi!
‎Tot orașul vorbește despre asta. ‎Felicitări!
‎Mulțumesc.
‎E de domeniul trecutului.
‎- Mulțumesc. ‎- Merg să mă pregătesc.
‎Așa că vă las să vorbiți.
‎Am venit să-ți spun ‎că n-o să te mai deranjez, Jack.
‎Promit. Bine.
‎Char, așteaptă!
‎Nu te-am mințit ‎în legătură cu ce-mi doream.
‎Dar, deși vorbele mele erau clare,
‎acțiunile nu prea erau.
‎Și n-a fost corect.
‎Și îmi pare rău.
‎Am așteptat mult timp ca să aud asta.
‎Mulțumesc, Jack.
‎Deci, ce vei face acum?
‎Ce trebuia să fac cu mult timp în urmă.
‎Mi-am recuperat postul de la salon
‎și am depus o cerere pentru un apartament.
‎Am găsit un grup pentru mamele singure.
‎- O să găsești viața mult dorită. ‎- O să-mi clădesc viața mult dorită.
‎Mâncarea a fost delicioasă! Dar sunteți ‎gata pentru atracția principală?
‎- Nu cred! ‎- Ba da!
‎Urmează budinca de banane.
‎- Vrei să mă ajuți? ‎- Da. Te ajut.
‎Sună grozav!
‎Ai terminat?
‎Mulțumesc.
‎Mâncarea a fost bună.
‎Da.
‎Uite, vreau să-ți mulțumesc. ‎Fiindcă i-ai fost alături lui Brie.
‎- Nu trebuie să-mi mulțumești. ‎- Ascultă, țin la ea. Mult.
‎Da.
‎În mod clar, ea te consideră uimitor, ‎în ciuda avertismentelor mele.
‎Glumesc! Să zicem.
‎Și noi? O să fie totul bine între noi?
‎Jack, vrei ca napolitanele ‎să fie mărunțite sau întregi?
‎Așteaptă! Le fac eu imediat.
‎Da, e o întrebare bună, Brady.
‎Cred că asta depinde de tine, nu?
‎Vă așteptăm, domnule.
‎- Bună! ‎- Bine!
‎Te aștepți să-mi amintesc?
‎NU TE GRĂBI, AMICE.
‎TERMIN IMEDIAT.
‎Ce tipicar ești!
‎Ai un mojar și pistil, sau vrei să…?
‎Înțeleg, Muriel. Mersi că m-ai anunțat.
‎Pa.
‎M-au dat afară.
‎Stai, ce?
‎Consiliul mi-a dat un vot de neîncredere. ‎Mai puțin Muriel.
‎N-are nicio logică! Ai fost uimitoare!
‎- Ce s-o fi întâmplat? ‎- Nu am idee.
‎Bună!
‎Îmi spune cineva sau trebuie să ghicesc?
‎Mersi că ai fost politicos la cină.
‎E greu să fii pizmaș ‎când ai macaroane cu brânză.
‎Da.
‎Trebuie să fii mărinimos ‎ca să ierți pe cineva care te-a rănit.
‎„Songbird”, drăguț.
‎Era piesa preferată a mamei.
‎Da?
‎Nu e o piesă pentru alergat, ‎dar o țin în playlistul meu.
‎Nu, nu e.
‎Știi tu, îmi amintește de ea ‎și mă face fericită.
‎Piesa a început azi-dimineață, ‎și a fost altfel ca de obicei.
‎În ce fel?
‎E greu de explicat. ‎N-a mai părut chiar tristă.
‎Simțeam doar că lipsea ceva.
‎- E așa de tristă. ‎- Nu e tristă.
‎E despre a iubi pe cineva ‎chiar și după ce nu mai e.
‎E frumoasă.
‎A spus că îi amintea de Chloe.
‎Și acum mie îmi amintește de mama.
‎Îți poate aminti și ție de ea.
‎Îmi e atât de dor de ea, Joey!
‎Și mie.
‎Vreau să ții minte ceva. ‎Nu treci singură prin asta.
‎Bine.
‎Dansezi cu mine?
‎Aș fi onorat.
‎Îmi zici mai multe despre ea?
‎Ei bine…
‎Eram foarte apropiate.
‎Eram o versiune a mamei în miniatură.
‎Și ea a pierdut un copil.
‎Iubito. Îmi pare rău.
‎Chloe era doar un bebeluș. ‎A fost înainte să mă nasc.
‎Stai, Chloe?
‎De la ea e numele lui Chloe Anderson?
‎Haide, serios?
‎Știi, în timpul primei sarcini,
‎toate amintirile cu mama ‎îmi reveneau în minte.
‎Și acum?
‎Simt că e diferit față de atunci.
‎De ce crezi că e așa?
‎Am tot încercat să-mi dau seama.
‎Am devenit asistentă datorită mamei mele. ‎Munca mă făcea să mă simt legată de ea.
‎Fiecare zi îmi amintea ‎că, odată cu moartea ei,
‎mi-am format un scop.
‎Și știu că au trecut câteva zile ‎de când am demisionat, dar eu…
‎Știi, eu…
‎Chiar mi-e dor de mama acum, Jack.
‎- Și nu vreau să pierd legătură aia cu ea. ‎- Aș vrea s-o fi putut cunoaște.
‎Da, și eu.
‎- Și ca fetița noastră s-o poată cunoaște. ‎- Da, și eu.
‎E finalul, doi afară, unul în câmp. ‎Urmează aruncarea.
‎PUI CU MERE, ‎PĂSTÂRNAC PRĂJIT ȘI SOS SHERRY PICANT
‎SOS DE CRAB CU COCOS ȘI CHIPSURI DE BANANE
‎DRAGĂ JOHN, CONTINUĂ SĂ GĂTEȘTI, M ȘI T
‎Ia te uită, ‎vom vedea o schimbare de schemă!
‎Mai multe după pauză.
‎Giants vor trei victorii la rând ‎pentru a se clasa pe locul doi.
‎Despre trafic și vreme‎, ‎după știrile de ultimă oră.
‎Incendiul pornit azi ‎la Grace Valley se extinde.
‎Guvernatorul a admis ‎cererea oficialilor locali
‎de a trimite echipaje ‎de pompieri din apropiere în speranța…
‎Scuze că s-a făcut așa de târziu, ‎dar i-am adus lui Annabelle desert.
‎Jeb?
‎Jeb!
‎Haide!
‎Nu!
‎Subtitrarea: Veronica Panait