Det är okej.
Han lever.
Mike är på väg, han är från LAPD.
-Vi kan inte lita på polisen. -Paige, han är en vän.
Nej, ta mig till Connie. Jag hämtar Christopher, och du kan åka.
Preach?
Vi mår bra. Jag slog ner honom, han försökte döda oss.
-Det är Valenzuela, vi har Logan. -Uppfattat. Polis på väg.
Vince Logan, du är gripen
för kidnappning och mordförsök. Du har rätt att tiga.
-Dem, då? -Vad är det med dem?
Hon dödade min bror. Han gömde kroppen.
Fråga dem!
Hej.
-Är allt bra? -Ja.
Jag ville komma igång.
Att hugga ved kommer inte att vara en del av glamping-upplevelsen.
Det är inte så glamp-oröst.
Så du är inte upprörd?
-Nej. -Du brukar hugga ved när du är upprörd.
Jag är inte upprörd.
-Jag kunde bara inte sova. -För att du är upprörd?
Du är rolig du.
-Så det handlar inte om Charmaine? -Nej.
Vi borde åtminstone prata om igår kväll.
-Kanske utan yxan? -Du pratar, jag hugger.
-Kom igen. -Vad finns det att prata om?
Jag är inte far till tvillingarna, punkt.
-Är det allt? -Det är allt.
-Är du upprörd? -Så klart jag är. Hon ljög för dig.
För oss.
I månader.
Jag var så snäll mot henne
trots hennes oförskämda kommentarer och försök att sära på oss.
Vem gör så?
Jag fattar.
Jag är ledsen att jag drog in henne i vårt förhållande.
Men det är klart.
Det är över.
Jag vill inte älta det.
Det här är vad jag vill fokusera på.
Jag vill få ordning på det här för vår familj: dig, mig och henne.
Okej?
Vi kan göra vad vi vill.
Du kan lämna kliniken.
Jag vill inte lämna den.
-Jag menar bara att vi fixar det. -Okej.
Det är bra.
Jag tycker fortfarande
att du borde prata med henne.
-Nej, det borde jag inte. -Du sa knappt ett ord igår kväll.
Hon ska bli utskriven från sjukhuset. Hämta henne och berätta hur du känner.
Mel, snälla. Vi ska inte hämta henne, okej?
Om karma kommer efter henne, som hon sa igår, kan karma hämta henne.
Vad mig beträffar behöver vi aldrig träffa henne igen.
De ska ta in honom nu. Jag måste följa med för registrering.
Tack för din hjälp, Mike.
Förresten…
-Angående det Vince sa… -Om hans bror?
Hör på.
Det är inget mysterium vilka killar Vince och Wes är.
Polisen har ingen anledning att tro att Wes är död.
Och så länge det är så kommer ingen att utreda nåt Vince säger.
Det är nog bäst så.
Vi har era utsagor. Anklagelserna mot Paige har lagts ner.
-Så ni kan gå. -Tack, kompis.
Nå?
Du behöver inte fly längre.
-Behöver du hjälp? -Ja, jag har inget reservdäck.
-Jag kan bogsera dig till stan. -Vänta.
Jag ska bara ringa ett samtal, okej?
Ja. Nej, det är okej.
Ja.
Fasen också.
Vänta.
Hördu, bort därifrån.
-Ditt reservdäck är där. -Pumpa upp däcket.
Jag kör in till stan och fixar det där.
Okej.
-Jag har varit borta i 12 dagar. -Jag vet.
Först det med Charmaine, och nu ska du lämna kliniken?
Men det var alltid din plan att ta en paus när du hade fått barn.
Ja, precis. Jag gör det bara
sju månader tidigare.
Och Jack är på?
Det överraskade honom först, men han stöttar mig.
Du har jobbat
sen du var 16.
Vad ska du göra med din tid?
Jag försöker lista ut det, men jag har redan en att göra-lista.
Så klart du har. Du har ett bröllop att planera.
Ja, och ett barn att förbereda för.
Jag tänkte på en sak.
Du vet hur mamma gjorde våra barnkläder för hand?
Ja, de där små klänningarna
med spets. Jag tror att jag har kvar min.
Jag med.
Jag tänkte att jag kunde göra nåt sånt.
Hon skulle bli så glad om en av oss förde traditionen vidare.
Ja.
Det första jag måste göra är
att hämta mina saker på kliniken och säga hejdå till Doc.
-Är det okej för honom att du ska sluta? -Nej.
-Det kommer inte att bli kul. -Nej.
-Lycka till. -Ja, tack.
4 MISSADE SAMTAL
Jag ska gå. Här är nåt så du inte glömmer mig.
Varför så bråttom?
Jag ska anmäla Don.
-Idag? -Nu på morgonen. Jag slösar ingen tid.
Jag är stolt över att du sätter dig upp mot den skitstöveln.
Tack, och jag tror att jag har hittat ett otroligt hyreshus.
Jag ska titta på det idag.
Skitstöveln hittade mig på baren, och jag vill inte springa på honom igen.
Och…
…är du säker på att du inte vill flytta in här?
Nej.
Det här vill jag inte rusa in i.
Allt känns så rätt.
Jag går vidare med mitt liv. Ditt namn är rentvått.
Det är bra mellan oss.
Ja.
Jag skulle gärna stanna och inviga det här stället…
-Du måste gå. -Jag måste gå.
-Hejdå. -Hejdå.
För guds skull.
RING MIG NU!
-Denny, du behöver inte göra pannkakor. -Jag trodde du gillade mina pannkakor.
Ja, men du behöver inte göra allt det här. Här, låt mig göra pannkakor.
Vet du vad mer du behöver? Lite färskpressad apelsinjuice.
Den är full av C-vitamin och många andra hälsosamma saker.
Mineraler, tror jag.
Vernon, börja pressa.
Och protein, du behöver protein. Gillar du bacon? Har vi bacon?
Jag vet att Doc berättade. Jag sa att det var okej.
Jag uppskattar gesten,
men Huntingtons hindrar mig inte från att göra pannkakor.
Inte än.
C-vitamin och protein kommer inte att stoppa sjukdomen.
Som med alla neurodegenerativa sjukdomar kan en hälsosam livsstil,
mycket vatten och näringsrik mat göra det lättare.
-Vi borde besöka den där mottagningen. -Jag har besökt mottagningar.
De hjälpte mig acceptera att jag kommer att försämras som mamma.
Och det är okej.
Jag vill att alla omkring mig ska känna likadant.
Så, hur gick samtalet med Lizzie igår?
Som väntat: Jag överväldigade henne.
Jag är ledsen. Jag vet att du gillar Lizzie.
Jag borde be om ursäkt. Jag klantade till det med din assistent.
Snälla, många skulle gärna ta hand om mig. Vi kan fråga Mel.
Hon är skyldig mig sju månaders arbete efter att bara ha lämnat kliniken.
Jag har inte gett upp än.
-Ska Cameron stanna kvar? -Det återstår att se.
God morgon.
-Hej. -God morgon, Lizzie.
Vad gör du här?
Hope behöver väl fortfarande en assistent?
Brie, jag är ledsen att du går igenom det här.
Tack.
Jag tänkte att det inte skulle skada att förvarna
distriktsåklagaren om att jag ska göra en anmälan.
Vem är killen?
-Don Shepherd. -Donald Shepherd från din gamla byrå?
-God morgon, syrran. -Hej, jag kommer strax.
Okej.
Brie.
Är det Donald Shepherd?
Ja, känner du honom?
Vi har flera anklagelser mot honom. Det är rättegång om två veckor.
Så snart?
Han har tvingat vittnen att skriva på sekretessavtal.
Du borde anmäla honom,
men fallet vi har nu skulle gynnas av fler kvinnor
som är villiga att vittna.
Ja, det kan jag hjälpa till med.
-Du, förlåt för det där. -Inga problem.
Att döma av ditt ansiktsuttryck antar jag att du pratade med mamma?
Det var en mäklare.
Jag ska flytta ut.
-Va? -Jag är yrkeskvinna.
Jag kan inte bo ovanför en bar resten av mitt liv.
Mina kläder har börjat lukta öl och ugnsrostad blomkål med romesco.
Är det dåligt?
-God morgon. -Hej.
-Vi har visst båda haft en tuff kväll. -Ja, vad hände?
Jag hjälpte Mike gripa Vince.
Jack, de tog killen som sköt dig.
För mordförsök och kidnappning.
-Tack. Hur mår Paige? -Hon är lättad.
Du gick igenom ett helvete för henne, va?
Du skulle nog göra samma sak för rätt kvinna.
-Så, berätta om din kväll. -Ja, du sa att du hade en tuff en.
Nej, det spelar ingen roll.
-Inte en chans. -Kom igen, ut med språket.
Jag gick igenom ett helvete för fel kvinna.
-Du pratar väl inte om Mel? -Nej, självklart inte.
Charmaine var vänlig nog att berätta att jag inte är far till tvillingarna.
-Va? -Åh, Jack.
-Jag har aldrig gillat henne. -Kan ni fatta det?
-Vad kan vi ha att prata om? -Ingenting.
-Precis, tack. -Det var det.
Eller hur?
Jag hade tur.
Okej, jag har listan Doc lämnade.
Vi måste ta en timmes promenad följt av 30 minuter av sudoku.
Jag googlar vad det är på vår promenad. Och sen hantverk, kul.
-Vi ska inte göra nåt av det. -Inte?
Lizzie, ett av skälen till att jag ville ha dig som assistent
är för att du kan vara rebellisk och oansvarig
och inte skulle tvinga mig att göra löjliga saker jag inte måste.
-Men Doc sa… -Doc…
Han är en vetenskapens man. Jag är en trons kvinna.
Och jag tror att jag klarar mig.
Det räcker för mig.
-Är du säker? -Ja.
Jag försöker utarbeta en dagordning för kommunfullmäktiges möte imorgon.
Jag har inte kunnat jobba sen olyckan, och koloniträdgården ska snart invigas.
Okej, men efter det ska vi ta en promenad.
Doc kan vetenskap, men jag kan kondition. Lite träning skadar aldrig.
Som du vill.
Och det kanske inte är min sak, men om du vill prata om Denny…
-Vill du göra sudoku? -Okej, då.
-Ska jag göra nåt annat? -Ja, inget.
Okej.
HUNTINGTONS SJUKDOM
Gå inte i en fälla.
Tänk inte ens på henne.
Njut av dina tonårs…
Mel.
-Du får inte säga upp dig. -Jag sa det igår.
Den här situationen har spårat ur totalt.
-Det är mitt fel, jag borde sluta. -Nej, du får inte sluta.
Jag har inte varit här länge. Det är mitt fel, så…
-Nej, jag slutade. -Nog.
-Cameron, kan vi få prata? -Självklart.
Mel.
Jag vill inte att du slutar.
Hayek sa det igår kväll. Han kan sluta, vi klarar oss.
Du vill ha mig, men du behöver honom.
-Du tog hit honom på grund av din syn. -Det är inget fel på mina ögon.
Jag vet, men gud förbjude att nåt händer. Så är jag sängliggande, och…
-Vad ska stan göra då? -Jag får hitta en annan läkare.
Du fick knappt hit Cameron.
-Han är inte rätt för jobbet. -Du sa samma sak om mig när jag började.
Ja.
Och du fick mig att inse hur mycket jag behövde dig,
på fler sätt än jag anade.
-Du vet, jag är rätt fantastisk. -Ja.
-Vi har gått igenom så mycket ihop. -Åh, Doc.
Är du säker?
Ja.
Jag kommer att sakna dig.
Kom igen, jag ska inte lämna stan.
Vi kanske kan åka och fiska?
Se upp för Hope. Hon har nåt att säga om att du har slutat.
Jag ska prata med henne.
Cameron?
Du får stanna.
-Vill du att jag stannar? -Det är bäst för kliniken.
-Du, då? -Det är bäst för mig med.
Doc, vi behöver din hjälp.
-Cameron, tar du dörren? -Ja.
Kom, Bert. Vi tar dig till undersökningsrummet.
Vänta lite nu.
Jag insåg inte att jag skulle ha jour. Det är min första fentanylleverans.
Det är inte som om jag bad dig att vänta på FedEx.
Det var ett problem, och du kunde inte hantera det.
Om du inte gillar hur jag gör mitt jobb, sparka mig.
Hör på.
Calvin berättade om dig innan vi träffades.
Han sa att du var för arrogant för att vara pålitlig.
Så jag grävde lite och kom fram till min egen slutsats.
-Vad ska det betyda? -En av fem ungar.
Din far var ett våldsamt fyllo. Din mor stack när du var åtta.
Du hade en farbror som tog hand om dig, men han var småkriminell.
Inte undra på att du följde i hans fotspår.
Du har haft det tufft.
-Hur vet du allt det? -Jag kan ge dig ett bättre liv, Daniel.
Du behöver bara be om det.
Min verksamhet expanderar.
Jag har hittat ett nytt sätt att tvätta pengar på.
Jag behöver smarta människor som jag kan lita på.
Det kommer att gynna oss båda.
Jag ser ingen nackdel.
-Är det transporten? -Och mycket mer är på väg.
Connie, tack för att du har hållit matbilen vid liv.
Det har varit kul.
Det hjälpte mig komma närmare mitt syskonbarn.
Den här bilen är bra på att föra samman folk.
Det gläder mig.
Jag är så tacksam.
Paige,
ingen borde behöva gå igenom vad du har gått igenom.
Bättre dagar kommer.
Och unga Christopher, har du provat våra nya chokladkakor?
-Mamma? -Du kan få en.
Jag lovar inget.
Det här känns overkligt.
Det kan vara en ny start för er båda. Ni har gått igenom ett helvete.
Som jag drog in dig i.
-Preacher, jag är ledsen. -Jag ville finnas där för dig.
Och Christopher.
-Jag bryr mig mycket om er båda. -Vi bryr oss om dig.
Jag bryr mig om dig.
Jag hoppas att jag inte sabbade nåt med kvinnan du var med på baren.
Nej.
Nej, inte alls. Hon…
Hon är Julia.
Vi har precis börjat dejta.
Bra.
Det är bra.
Jag borde gå.
Jag har ett liv att börja…
…om igen.
Paige, vänta.
Vi kan också börja om.
Om du vill.
-Hallå där. -Hej, Jack.
Melissa och jag ville se hur det var.
Du hade bråttom därifrån igår. Är allt bra?
Ja, det var…
-Det visade sig inte vara nåt. -Bra.
Nick har berättat så mycket om vad ni sysslar med
att jag var tvungen att ta en titt.
Tja, här är det.
Jag funderade precis på det. Jag tror…
Vi kan ställa tre eller fyra Airstream-husvagnar här.
Sen tror jag, baserat på budgeten jag räknade på,
att vi kan ha sju eller åtta tältstugor här.
Allvarligt?
Vi behöver fortfarande septiktankar till badrummen,
och jag vill prissätta utomhusduscharna, men jag tror att det är möjligt.
Okej, det låter bra.
-Tänk om du kunde drömma lite större? -Vad menar du?
Jag råkar ha eget kapital. Varför ha 5 husvagnar om du kan ha 15?
Du kan bygga ett separat klubbhus med bekvämligheter,
och dra in fler människor och mer intäkter.
Jag uppskattar erbjudandet, men det är nog mer än jag förmår.
Jag ville bara tjäna lite extra pengar, inte bli en glamping-mogul.
Tänk hur bra det skulle vara för stan om det här stället tog fart.
Vill du inte dela Virgin Rivers skönhet med så många som möjligt?
Ingen är en bättre guide än Jack Sheridan.
Jag tog med nåt till dig och din växande familj.
Utöver dina senaste goda nyheter hörde jag att du väntar tvillingpojkar.
Jag kan inte tänka mig en bättre plats att uppfostra dem på.
-Vad fan, Mel? -Hope.
Doc och kliniken klarar sig, vilket är skälet till att du anlitade mig.
Stugan är en del av överenskommelsen, så jag kan börja betala hyra.
Eller så kan jag köpa den om du är villig.
Det handlar inte om arbetsbelastning och logi.
Nej, det är personligt.
Det var ett svårt beslut att fatta, men Doc förstår.
Det känns logiskt att prioritera
min graviditet och min familj framför mitt jobb.
Jag trodde aldrig att sjukvård bara var ett jobb för dig.
Men det låter som om du har bestämt dig.
Ditt blodtryck är lågt. Dina pupiller är små.
Jag började känna mig lite yr, förvirrad eller nåt.
-Jag kom hem och han var sån. -Slog du i huvudet? Tog du nån medicin?
Nej.
-Doc? Får jag prata med dig? -Ja, jag kommer.
-Det ser ut som droger. -Bert är ingen drogmissbrukare.
-Kom igen, man vet aldrig. -Jag känner Bert.
Jag kan läkemedel, och det kan du med. Letargi, yrsel, små pupiller?
-Vi borde beställa ett urinprov. -Okej, jag fixar det.
Kan du koka kaffe?
Mel må vara borta, men jag är ingen sjuksköterska.
Och det borde inte vara sjuksköterskans jobb att göra kaffe.
Det är inte till mig, utan till Bert. Stimulantia borde hjälpa.
För…
-Förlåt att jag överreagerade. -Du kanske vill jobba på det.
Preacher.
-Jag är visst sen igen. -Jag fick avsluta tidigt.
Ett av våra orange bälten råkade ut för en olycka.
Jag har desinficerat utrustningen den senaste timmen.
Hur är det?
-Hur gick det med Paige? -Hon mår bra.
Det ser bättre ut för henne och hennes son.
Det gläder mig.
-Du har fortfarande känslor för henne, va? -Jag…
Ja. Jag är ledsen, Julia.
Du sa ju att jag inte behövde oroa mig för henne.
Jag vet.
Jag trodde att allt mellan Paige och mig var i det förflutna.
-Men vi hade en intensiv… -Okej, jag…
-Jag behöver inga detaljer. -Okej.
Förlåt.
Jag gillade verkligen att lära känna dig.
Jag ville vara ärlig.
Jag är ärligt talat besviken.
Jag ville inte såra dig.
Jag borde gå.
Preacher.
Jag hoppas att din relation med henne är allt du vill att den ska vara.
Det gör jag.
Hej, hörni. Hur är det?
-Det här är allt jag har. -Okej.
-Går det bra? -Ja.
De här är knepiga.
Hej, mina damer.
-Vad gör du här? -På Jack's Bar?
-Har du träffat min syster Ava? -Hej. Jag har hört talas om dig.
-Den äldsta systern från Portland, va? -Här har vi äldst och yngst.
-Välkommen hem. -Det här är inte längre mitt hem.
Det ser ut som en skärmsläckare,
men den här baren är det enda som har förändrats sen jag var liten.
Innan Jack's fick man köra åtta kilometer för en hyfsad ostburgare,
och hyfsad är att ta i.
Allt annat är precis likadant.
Men det kommer alltid att vara var du kom från.
Jag lärde Ava att sy när hon var liten. Hon var så duktig.
-Använder man det inte förlorar man det. -Du säger det.
Jag älskar er, men jag är inte bra på att sy.
Jag kan inte heller sy.
Jag är bättre på stygn än på att sy av nån anledning.
Du är syster Mel. Jag har hört mycket om dig.
-Du jobbar väl på Docs klinik? -Ja.
Eller jag gjorde det.
-Har du lämnat kliniken? -Varför?
Det kändes som om det var dags för förändring.
Jag ser faktiskt fram emot ett avbrott. Det är därför jag är här.
-Jag hoppades ni kunde lära mig att sy. -Självklart.
Ta en stol. Det är inte så svårt.
-Okej. -Här, du kan ta de här två.
Hur lång tid tar det att göra ett sånt här täcke?
Inte så lång tid.
Det är en bebisfilt.
-Jo Ellen? -Förlåt, Mel.
Jag är en sil.
Jag kan inte bevara en hemlighet. Den bara…
Två hemligheter om du är nån som är gravid och förlovad.
-Grattis. -Dubbelt grattis.
Tack.
-Vissa saker förändras aldrig. -Nej.
-Hej. -Hej.
Gissa vem som är medlem i syföreningen.
Jag är "sy" stolt över dig.
-Sa du precis det där? -Fattar du?
Vilket pappaskämt.
-Jag är under utbildning. -Ja.
-Hur är det? Är du hungrig? -Ja, utsvulten.
-Okej. -Tack.
Titta där.
Så gulligt av oss att tro att vi kunde hålla bebisgrejen hemlig här.
-Gav nån dig den för tvillingarna? -Ja, Nicks syster Melissa.
Vad ska du göra med den?
Jag vet inte.
Jag tänkte att jag skulle donera den till välgörenhet.
Har Goodwill en presentkorgsavdelning?
-Varför gav du inte tillbaka den? -Jag ville inte gå in på det.
Hela stan kommer snart att veta, så du behöver inte skämmas.
Varför skulle jag skämmas?
Jag har inte gjort nåt fel.
Hon måste berätta för folk, inte jag.
Jag har lagt nog med tid på att kompensera för Charmaine.
-Vad har du gjort? -Det är ett experiment.
Det här är polentakaka med huckleberry-kompott.
Eftersom du skulle laga middag ville jag visa vad jag gick för.
Jag är glad att jag gjorde det, för havsabborren var utsökt.
Tack så mycket.
Vi gör en bra måltid, och vi är ett bra team.
Är allt bra?
Vad är det?
Nej. Paige, om du inte är redo…
Nej, det är mer än så.
Innan jag lämnade Wes upptog han hela mitt liv.
Det var så han ville ha det.
Han såg till att jag visste att mitt hus,
min bil och mina kläder var hans förtjänst.
Så när jag äntligen lämnade honom ville jag bara
inte se honom nånstans.
Det gjorde Virgin River så speciell.
Tills den inte var det.
Jag ville bara ha ett hem där jag inte såg honom överallt.
Det har jag inte här längre.
-Det var det sista han tog från mig. -Det måste vara svårt.
Jag ville verkligen komma över det,
för dig.
Jag behöver inte fly längre, men jag kan inte stanna.
Så…
Så ni ska flytta.
Du och Christopher.
Du kan följa med.
Om ändå jag kunde.
Det här…
Det här är mitt hem.
Du förtjänar ett hem att älska, som jag älskar det här.
Vad är det?
Jag ville göra en frukostburrito,
men ni hade varken tortillas eller bacon så jag fick ta pannkakor och varmkorv.
Tack?
Den är faktiskt god.
Jobbar du fortfarande på dagordningen?
-De tar lång tid, va? -Ja. Och datorn strular.
Jag är bättre på datorer än mat. Låt mig ta en titt.
DET HÄR ÄR SÅ DUMT! JAG HATAR ALLT!
Jag hade allt nerskrivet och sen…
Den raderade det eller nåt, och nu är det bara det här.
Datorer gör så hela tiden.
-Datorer suger, eller hur? -Absolut.
Jag hjälper dig skriva om den. Jag skriver snabbt.
-Jag mår toppen. Det är så märkligt. -Du ser ut att må bra igen.
Vi måste prata om en sak. Vi fick dina provsvar.
Du testade positivt för fentanyl.
Det är farliga grejer, Bert. Jag dömer dig inte för att du tar det…
Jag tar inte fentanyl. Jag svär på mitt Redington-flugspö.
-Hur kom det in i ditt system? -Kan jag bara ha fått i mig det?
Det finns nåt som kallas fentanyl-exponering.
Om du rör vid det och gnuggar dig i ögat kommer det in i systemet.
Men fentanyl ligger inte bara och skräpar. Berätta vad du gjorde igår.
Jag åkte och fiskade.
Jag försökte hjälpa en man vars bil hade punka.
Jag skar mig när jag försökte byta däck.
Få se.
Hej.
-Var är Hope? -Där uppe och gör sig redo för mötet.
Schyst.
Jag vill be om ursäkt för att jag undanhöll min diagnos.
Ärlighet är viktigt för dig.
Så om jag ska vara ärlig…
Jag gillar dig.
Mycket.
Det sista jag vill göra är att såra dig.
Jag förväntade mig inte att hitta nån som du,
så jag vill att vi fortsätter vara vänner om…
Sluta.
Vad?
Är du säker?
För jag sa ju att jag inte har nån framtid.
Så, jag funderade på det och insåg
att jag inte bryr mig.
Jag gillar dig också.
Mycket.
Så, kan vi fokusera på nuet?
Kolla in håret.
-Mamma sa att vi inte behöver färga det. -Stiligt.
Jag kommer att sakna dig.
Jag kommer att sakna dig, kompis.
-Men du har så mycket att se fram emot. -Kan vi fortfarande prata på FaceTime?
När som helst.
Jag finns här.
-Sätt dig i bilen. -Du.
Ska vi göra vår grej?
Du, Christopher. Tack för att du hängde med mig så mycket.
Det betydde mycket för mig.
Det är okej.
Jag insåg inte att det skulle vara så svårt.
Ja…
Jag trodde dock inte att det skulle vara lätt.
När jag var med Wes trodde jag att alla män var som han.
Du visade oss båda vad en bra man är,
att det finns godhet där ute.
Tack.
Hejdå, Preacher.
Hejdå, Paige.
Dr Ellerman till rum 215A. Söker dr Ellerman till rum 215A.
-Hej, Mel. -Jag vill träffa min mamma.
Du får absolut träffa din mamma, men först behöver jag en tjänst.
Jag tappade min blodtrycksmanschett. Jag tror att den är trasig.
-Kan du hjälpa mig kolla om den är det? -Vad måste jag göra?
Det är så enkelt. Här.
Ta den här och trä manschetten över min arm.
Precis där.
Okej, ta kardborrbandet och dra åt det runt min arm.
-Är det för hårt? -Nej, det är perfekt.
Okej, det här
är ett stetoskop.
-Vet du vad man gör med det? -Lyssnar på hjärtat.
Du är så smart.
Brady, jag har nån som vill gå med i teamet.
Hej, Brady.
Jeb.
Vad gör du?
Jeb här sa att han vill bidra mer. Introducera hela operationen för honom.
Jag tror inte att Jeb förstår omfattningen av…
Jag vet om nattskiftet, okej? Jag tänkte prata med dig igår…
Jag behöver det här. Min familj behöver det.
-Nej, jag kan göra det själv. -Ursäkta mig?
-Kom igen. -Jag behöver inte hjälp.
Din tabbe igår antyder nåt annat.
-Kan du snälla lyssna på mig? -Det var inte ett förslag.
Okej.
Brady, kom igen!
Ni ser patetiska ut.
Hur kommer det sig att ni, en dag efter att vi tog mannen som sköt Jack,
ser ut som om nån har stulit er hund?
-Han har rätt. -Så klart jag har.
Okej, Giants möter Dodgers ikväll. Vem är på?
Jag antar att jag är på, då jag är den enda med tv.
Ja, jag bjuder på pizzan. Jack?
Visst.
Jag är på.
Tack för din hjälp med dagordningen.
-Jag hade inte klarat det utan dig. -Jag hjälper gärna till.
-Hope, hej. -Kul att se alla.
-Hej. -Hej.
Sätt dig. Det här tar inte längre än en timme.
Men jag ska varna dig, de här mötena brukar var urtrista.
Lycka till med att hålla dig vaken.
Jag kan sova med öppna ögon. Det var så jag tog mig igenom high school.
-Hope. -Hej, Muriel. Här är dagordningen för…
Ni har redan en.
Förlåt, det är inget personligt. Du har varit borta i veckor.
Du behöver inte förklara. Det är okej om nån annan…
PRIORITET: BORGMÄSTARENS ERSÄTTARE
-Du menar inte dagordningen. -Alla är inte för det.
Du menar att ersätta mig som borgmästare.
Preach, jag är på väg till dig nu.
Det är bäst att det finns pizza kvar och att Giants ger dem spö.
Okej, vi ses snart.
Duktig pojke.
Vet du vad de säger om att sy och dricka ensam?
Sömnad är inget skämt.
Jag trodde att jag kunde fixa revan i min rock,
men att sy i sidentyg är tydligen inte för nybörjare.
Vill du sitta?
-Tack. -Ja.
Jag behöver desperat ny energi.
När jag kommer hit stöter jag alltid på gamla bekanta
jag inte har sett sen high school, och det börjar alltid med:
"Så, vad gör du nu för tiden?"
-Så, vad gör du nu för tiden? -Du är rolig.
Jag flydde till Virgin River, och du verkar ha flytt från den.
Missförstå mig rätt, allt är inte dåligt. Det är bara så…
…tyst.
-Ja. -Och långsamt.
Det ger en tid att tänka.
-Ja, det gör det. -Jag hatar det.
Du är rolig.
Du ska veta att mamma sa så många fina saker om dig.
Hur du hjälpte henne genom
mörka tider.
Hon var en speciell kvinna.
Så, vad flydde du…?
Herregud. Ava, är allt bra?
Undertexter: Josephine Roos Henriksson