‫את בסדר.‬
‫הוא בחיים.‬
‫מייק יגיע בכל רגע. הוא שוטר.‬
‫פריצ'ר, אי אפשר לבטוח בשוטרים.‬ ‫-הוא חבר.‬
‫לא, תסיע אותי לקוני.‬ ‫אקח את כריסטופר ותוכל ללכת.‬
‫פריץ'?‬
‫אנחנו בסדר.‬ ‫היממתי אותו. הוא ניסה להרוג אותנו.‬
‫כאן ולנסואלה. תפסנו את לוגן.‬ ‫-קיבלתי. שוטר בדרך אליך.‬
‫וינס לוגן? אתה עצור…‬
‫בחשד לחטיפה ולניסיון רצח.‬ ‫יש לך זכות לשמור על שתיקה.‬
‫מה איתם?‬ ‫-מה איתם?‬
‫היא הרגה את אחי. הוא החביא את הגופה!‬
‫תשאל אותו!‬
‫היי.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫החלטתי להתחיל מוקדם.‬
‫כריתת עצים‬ ‫היא לא חלק מחוויית גלמפינג, נכון?‬
‫זה לא ממש יוקרתי.‬
‫אז אתה לא כועס?‬
‫לא.‬ ‫-אתה בדרך כלל חוטב עצים כשאתה כועס.‬
‫אני לא כועס. פשוט לא הצלחתי להירדם.‬
‫אולי בגלל שאתה כועס?‬
‫את מצחיקה.‬
‫אז זה לא קשור לשרמיין?‬
‫לא.‬
‫טוב, כדאי שלפחות נדבר על אתמול בלילה.‬
‫אולי בלי הגרזן?‬ ‫-מה דעתך שאת תדברי ואני אחטוב?‬
‫מותק, בחייך.‬ ‫-באמת, על מה יש לדבר?‬
‫אני לא האבא של התאומים. סוף הסיפור.‬
‫זהו זה?‬ ‫-זהו זה.‬
‫את כועסת?‬
‫כן, ברור שאני כועסת. היא שיקרה לך.‬
‫לנו.‬
‫במשך חודשים.‬
‫הייתי נחמדה אליה‬ ‫למרות כל ההערות החצופות שלה‬
‫והניסיונות שלה להפריד בינינו.‬
‫מי עושה דבר כזה?‬
‫אני מבין.‬
‫אני באמת מצטער שעירבתי אותה‬ ‫במערכת היחסים שלנו, בסדר?‬
‫אבל זה נגמר.‬
‫בסדר? זה נגמר. אני לא רוצה לשקוע בזה.‬
‫כן? זה מה שאני רוצה להתרכז בו.‬
‫אני רוצה לפתוח את העסק הזה‬ ‫בשביל המשפחה שלנו. את, אני, היא.‬
‫נכון?‬
‫נוכל לעשות מה שאנחנו רוצים עכשיו.‬ ‫תוכלי לעזוב את המרפאה.‬
‫אני לא רוצה לעזוב, אתה יודע.‬
‫נתמודד עם זה. זה כל מה שאני אומר.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה טוב.‬
‫אני עדיין חושבת שאתה לא יכול להתעלם ממנה.‬
‫אני יכול.‬ ‫-כן.‬
‫בקושי אמרת מילה אתמול בלילה.‬
‫היא משתחררת מביה"ח.‬ ‫אולי נאסוף אותה, ותגיד לה איך אתה מרגיש?‬
‫מל, בבקשה. אנחנו לא אוספים אותה, בסדר?‬
‫אם הקארמה מתנקמת בה, כמו שהיא אמרה אתמול,‬ ‫אז שהקארמה תאסוף אותה.‬
‫מבחינתי, אין שום סיבה‬ ‫שנראה את האישה הזאת שוב.‬
‫- וירג'ין ריבר -‬
‫לוקחים אותו לתחנה.‬ ‫אני צריך לנסוע איתם ולעזור.‬
‫תודה על העזרה, מייק.‬
‫היי, דרך אגב…‬
‫בקשר למה שווינס אמר…‬
‫על אחיו?‬
‫טוב, תראה…‬
‫כולם יודעים‬ ‫שווינס ווס הם טיפוסים מפוקפקים.‬
‫למשרד השריף אין סיבה לחשוב שווס מת.‬
‫וכל עוד זה המצב,‬
‫אף אחד לא יחקור שום דבר שווינס יאמר.‬
‫זה כנראה לטובה.‬
‫גבינו מכם הצהרות,‬ ‫האישומים נגד פייג' בוטלו,‬
‫אז אתם חופשיים ללכת.‬
‫תודה, חבר.‬
‫נו?‬
‫את לא צריכה לברוח יותר.‬
‫אתה צריך עזרה?‬
‫כן, אין לי גלגל רזרבי.‬
‫אתה רוצה שאגרור אותך העירה?‬ ‫-רק רגע.‬
‫אני צריך לעשות שיחה, בסדר?‬
‫- קליפורניה -‬
‫בן יונה.‬
‫רק רגע.‬
‫היי, תתרחק משם.‬
‫יש כאן גלגל רזרבי.‬ ‫-כן.‬
‫תמלא אוויר בגלגל עם התקר.‬ ‫אני אסע העירה ואתקן אותו שם.‬
‫בסדר.‬
‫- פרנקלין גרירה וחילוץ -‬
‫נסעתי רק לפני 12 ימים.‬
‫אני יודעת.‬
‫קודם הדרמה עם שרמיין,‬ ‫ועכשיו את עוזבת את המרפאה? ואו.‬
‫אני מניחה שתמיד תכננת‬ ‫לקחת הפסקה מהעבודה אחרי הלידה.‬
‫כן, בדיוק.‬ ‫אני פשוט מקדימה את התוכנית בשבעה חודשים.‬
‫וג'ק תומך בזה?‬
‫את יודעת, זה הפתיע אותו בהתחלה,‬
‫אבל הוא תומך.‬
‫את יודעת, עבדת ברצף מגיל 16.‬
‫מה תעשי בזמן הפנוי שלך?‬
‫בכנות, אני עדיין לא יודעת,‬ ‫אבל כבר יש לי רשימת מטלות.‬
‫ברור.‬
‫את צריכה לתכנן חתונה.‬ ‫-כן, ולהתכונן לקראת התינוקת.‬
‫את יודעת, חשבתי על משהו.‬
‫את זוכרת שאימא הכינה לנו‬ ‫בגדי תינוקות בעבודת יד?‬
‫כן, שמלות קטנות עם עיטורי תחרה.‬
‫את יודעת, נדמה לי ששמרתי את שלי.‬ ‫-גם אני.‬
‫כן, חשבתי שאעשה משהו דומה.‬
‫היא תשמח מאוד‬ ‫אם אחת מאיתנו תמשיך את המסורת הזאת.‬
‫כן.‬
‫טוב, הדבר הראשון שאני צריכה לעשות‬
‫זה ללכת למרפאה,‬ ‫לאסוף את החפצים שלי ולהיפרד מדוק.‬
‫הוא תומך בעזיבה שלך?‬
‫לא, ממש לא.‬
‫זה לא יהיה כיף.‬
‫לא, ממש לא.‬
‫טוב, בהצלחה.‬ ‫-כן, תודה.‬
‫- 4 שיחות שלא נענו -‬
‫היי, אני יוצאת. הנה משהו שיזכיר לך אותי.‬
‫למה את ממהרת כל כך?‬
‫אני מגישה תלונה נגד דון.‬
‫היום?‬ ‫-הבוקר. אני לא מבזבזת זמן.‬
‫אני גאה בך. את לא מוותרת למניאק הזה.‬ ‫-תודה.‬
‫ואני חושבת שמצאתי באינטרנט‬ ‫בית מדהים להשכרה.‬
‫אלך לראות אותו הבוקר.‬
‫מאחר שהמניאק מצא אותי בבר,‬ ‫אני מעדיפה לא להיתקל בו שוב.‬
‫ו…‬
‫את עדיין בטוחה שאת לא רוצה לעבור לכאן?‬
‫לא.‬
‫אני לא רוצה למהר.‬
‫אני מרגישה שהמצב כרגע מעולה.‬
‫אני מתקדמת בחיים שלי,‬ ‫טיהרת את השם שלך, הזוגיות שלנו נהדרת.‬
‫כן.‬
‫ולמרות שהייתי רוצה להישאר‬ ‫ולממש את הזוגיות הנהדרת שלנו…‬
‫את חייבת ללכת.‬ ‫-אני חייבת ללכת.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫נו, באמת.‬
‫- מ"מ: תתקשר אליי עכשיו! -‬
‫דני, אתה לא צריך להכין לי פנקייקים.‬
‫חשבתי שאת אוהבת את הפנקייקים שלי.‬ ‫-כן, אבל אל תטרח רק בשבילי.‬
‫תן לי, אני אכין לך פנקייקים.‬
‫אתה יודע מה עוד אתה צריך? מיץ תפוזים טרי.‬
‫הוא מלא בוויטמין סי‬ ‫ובהרבה דברים בריאים אחרים.‬
‫מינרלים, נראה לי.‬
‫ורנון, תתחיל לסחוט.‬
‫וחלבון. אתה צריך חלבון.‬
‫אתה אוהב בייקון? יש לנו בייקון?‬
‫אני יודע שדוק סיפר לך. אמרתי לו שזה בסדר.‬
‫ואני מעריך את המחווה, באמת,‬
‫אבל מחלת הנטינגטון‬ ‫לא מונעת ממני להכין פנקייקים. עוד לא.‬
‫ויטמין סי וחלבון‬ ‫לא יעצרו את התקדמות המחלה.‬
‫אבל כמו בכל מחלה ניוונית,‬
‫אורח חיים בריא, שתייה מרובה‬ ‫ותזונה טובה יכולים לעזור.‬
‫ואני עדיין חושב‬ ‫שאנחנו צריכים ללכת למרכז ההוא.‬
‫כבר הייתי במרכזים.‬
‫הם עזרו לי לקבל את העובדה‬ ‫שמצבי יידרדר, כמו אימא שלי,‬
‫והשלמתי עם זה.‬
‫אני רק רוצה שגם כל השאר ישלימו עם זה.‬
‫אז איך הייתה השיחה עם ליזי אתמול בלילה?‬
‫כמו שציפיתי. נראה לי שהבהלתי אותה קצת.‬
‫אני מצטערת, דני.‬ ‫אני יודעת שאתה מחבב את ליזי.‬
‫לא, אני זה שצריך להתנצל.‬ ‫בגללי לא תקבלי את הסייעת שרצית.‬
‫בבקשה, הרבה אנשים ישמחו לטפל בי.‬
‫אפשר לבקש ממל.‬
‫היא חייבת לי שבעה חודשי עבודה‬ ‫כי היא פשוט עזבה את המרפאה.‬
‫עדיין לא ויתרתי עליה.‬
‫קמרון נשאר?‬
‫נחכה ונראה.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-היי.‬
‫ליזי, בוקר טוב.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫טוב, הופ עדיין צריכה סייעת, נכון?‬
‫ברי, צר לי לשמוע שאת עוברת את כל זה.‬
‫תודה. חשבתי שמאחר שאנחנו מכירות הרבה זמן,‬
‫לא יזיק להודיע מראש למשרד התובע‬
‫שאני מגישה תלונה נגדו.‬ ‫-תזכירי לי, מי הבחור?‬
‫דון שפרד.‬
‫דונלד שפרד מהמשרד הישן שלך?‬
‫בוקר טוב, אחותי.‬ ‫-היי. אני כבר יורדת.‬
‫בסדר.‬
‫ברי.‬
‫זה דונלד שפרד?‬
‫כן. את מכירה אותו?‬
‫יש נגדו תלונות מרובות על תקיפה מינית.‬ ‫המשפט נפתח בעוד שבועיים.‬
‫מהר כל כך?‬
‫כן, הוא הכריח‬ ‫עדים פוטנציאליים לחתום על הסכם סודיות.‬
‫מן הסתם, כדאי שתגישי תלונה,‬
‫אבל נשים נוספות שיסכימו להעיד‬ ‫יועילו מאוד לתביעה הנוכחית שלנו.‬
‫כן, אני חושבת שאוכל לעזור בזה.‬
‫היי, סליחה על זה.‬
‫אין בעיה.‬
‫לפי ההבעה שלך, אני מניח שדיברת עם אימא.‬
‫דיברתי עם מתווכת.‬
‫אני עוברת דירה.‬
‫באמת?‬ ‫-אני אשת מקצוע, ג'ק.‬
‫אני לא יכולה לגור מעל בר בשארית חיי.‬
‫אל תיעלב, אבל לבגדים שלי יש עכשיו ריח‬ ‫של בירה ושל כרובית צלויה ברוטב רומסקו.‬
‫וזה דבר רע?‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-היי.‬
‫נראה שלשנינו היה לילה קשה.‬ ‫-כן, מה קרה?‬
‫טוב…‬
‫עזרתי למייק לעצור את וינס.‬
‫ג'ק, הם תפסו את הבחור שירה בך.‬
‫ניסיון רצח ושני סעיפי חטיפה.‬
‫ואו.‬
‫תודה. איך פייג' מרגישה?‬
‫הוקל לה.‬
‫עברת שבעה מדורי גיהינום למענה, מה?‬
‫כן. אני בטוח שהיית עושה כמוני‬ ‫למען האישה הנכונה.‬
‫ספר לנו על הלילה שלך.‬
‫כן, אמרת שגם לך היה לילה קשה.‬
‫לא, זה לא משנה.‬ ‫-היי, אין מצב.‬
‫כן, קדימה, תגלה לנו.‬
‫אני מרגיש שעברתי שבעה מדורי גיהינום‬ ‫למען האישה הלא נכונה.‬
‫אתה מדבר על מל?‬ ‫-לא, ברור שלא.‬
‫שרמיין הודיעה לי ברוב טובה‬ ‫שאני לא האבא של התאומים.‬
‫אוי, ג'ק.‬ ‫-מה?‬
‫מעולם לא חיבבתי אותה.‬
‫אתם מאמינים?‬
‫- שרמיין: ג'ק, בוא נדבר! -‬
‫למה שאדבר איתה?‬ ‫-אין שום סיבה.‬
‫בדיוק, תודה.‬ ‫-טוב, זהו זה.‬
‫נכון?‬
‫ניצלתי בנס.‬
‫טוב, יש לי את הרשימה שדוק השאיר.‬
‫כתוב כאן שצריך לעשות שעה הליכה מדי יום,‬ ‫ואז 30 דקות של סודוקו.‬
‫אני אבדוק בגוגל מה זה כשנצא להליכה.‬
‫ואז מלאכת יד. כיף.‬
‫אנחנו לא עושות את זה.‬ ‫-לא?‬
‫ליזי, אחת הסיבות שרציתי שתהיי הסייעת שלי‬
‫היא שאני יודעת‬ ‫שאת מרדנית וחסרת אחריות לפעמים,‬
‫ולא תכריחי אותי‬ ‫לעשות דברים מגוחכים שאני לא צריכה לעשות.‬
‫אבל דוק אמר…‬
‫דוק הוא איש מדע.‬
‫אני אישה מאמינה.‬
‫ואני מאמינה שאהיה בסדר.‬
‫זה מספיק לי.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-לחלוטין.‬
‫כרגע אני מנסה לקבוע סדר יום‬ ‫לישיבת המועצה מחר.‬
‫לא עבדתי מאז התאונה שלי,‬
‫וחנוכת הגן הקהילתי מתקרבת.‬
‫טוב, אבל כשתסיימי, אנחנו יוצאות להליכה.‬
‫דוק מבין במדע, אבל אני מבינה בכושר,‬ ‫ואין שום דבר רע בקצת התעמלות.‬
‫בסדר.‬
‫ואני מתנצלת אם זה לא במקום,‬
‫אבל אם את רוצה לדבר על דני…‬
‫את רוצה לעשות סודוקו?‬ ‫-הבנתי אותך.‬
‫את רוצה שאעשה משהו עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫אל תעשי כלום.‬
‫בסדר.‬
‫- ויקיפדיה‬ ‫מחלת הנטינגטון -‬
‫אל תיפול למלכודת.‬
‫אל תחשוב עליה בכלל.‬
‫תיהנה מ…‬
‫מל…‬
‫אסור לך להתפטר.‬ ‫-אמרתי לה את זה אתמול בלילה.‬
‫כל המצב הזה יצא מכלל שליטה.‬
‫זו אשמתי, אז אני אעזוב.‬ ‫-לא, ואתה לא יכול לעזוב.‬
‫זה בסדר. לא הייתי פה הרבה זמן.‬ ‫זו אשמתי, אז…‬
‫לא. התפטרתי.‬ ‫-מספיק.‬
‫קמרון, תיתן לנו פרטיות?‬
‫כמובן.‬
‫מל.‬
‫אני לא רוצה שתעזבי.‬
‫הייק אמר לך אתמול בלילה, הוא יעזוב.‬ ‫אנחנו נסתדר.‬
‫דוק, אני יודעת שאתה רוצה אותי,‬ ‫אבל אתה צריך אותו.‬
‫הבאת אותו לכאן כי הראייה שלך מידרדרת.‬ ‫-העיניים שלי בסדר גמור.‬
‫אני יודעת. אבל אם יקרה לך משהו, חס וחלילה,‬ ‫ואני אהיה בשמירת היריון…‬
‫איך העיר תסתדר אז?‬
‫אני אמצא רופא אחר.‬
‫בקושי הבאת את קמרון לכאן.‬
‫הוא לא מתאים לעבודה הזאת.‬
‫אמרת את אותו הדבר עליי כשהתחלתי.‬
‫כן.‬
‫וגרמת לי להבין כמה אני זקוק לך,‬
‫בדרכים רבות מכפי שידעתי.‬
‫טוב, אני באמת די נהדרת.‬ ‫-נכון.‬
‫מל, עברנו כל כך הרבה יחד.‬
‫אוי, דוק.‬
‫את בטוחה?‬
‫כן.‬
‫אני אתגעגע אלייך.‬
‫בחייך, אני לא עוזבת את העיירה.‬
‫אולי אפילו נצא לדוג בהזדמנות?‬
‫כדאי שתיזהרי מהופ.‬ ‫היא כועסת עלייך כי את עוזבת.‬
‫אני אלך לדבר איתה.‬
‫קמרון?‬
‫אתה נשאר.‬
‫אתה רוצה שאשאר?‬ ‫-זה הכי טוב למרפאה.‬
‫מל, מה איתך?‬
‫זה הכי טוב גם לי.‬
‫דוק, אנחנו צריכים עזרה.‬
‫קמרון, תפתח את הדלת.‬ ‫-כן.‬
‫קדימה, ברט. נכניס אותך לחדר הבדיקות.‬
‫תחזיק מעמד.‬
‫לא ידעתי שאני אמור להיות בכוננות.‬
‫זה משלוח הפנטניל הראשון שלי.‬
‫טוב, לא ביקשתי ממך לחכות לשליח של הדואר.‬
‫הייתה בעיה, ולא היית זמין לטפל בה.‬
‫אם את לא מרוצה מהעבודה שלי, תפטרי אותי.‬
‫תקשיב…‬
‫לפני שנפגשנו, שמעתי עליך מקלווין.‬
‫הוא הזהיר אותי שאתה יהיר מדי‬ ‫ושאי אפשר לבטוח בך.‬
‫אז חקרתי קצת והגעתי למסקנה משלי.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אחד מחמישה ילדים.‬
‫אבא היה שיכור אלים,‬ ‫אימא עזבה כשהיית בן שמונה.‬
‫היה לך דוד שטיפל בך,‬ ‫אבל הוא היה עבריין זוטר,‬
‫אז אין פלא שהלכת בעקבותיו.‬
‫החיים לא היו הוגנים כלפיך.‬
‫איך את יודעת את כל זה?‬ ‫-אני יכולה לתת לך חיים טובים יותר, דניאל.‬
‫אתה רק צריך לבקש.‬
‫העסק שלי מתרחב.‬
‫מצאתי דרך חדשה להלבין כסף.‬
‫אני צריכה אנשים חכמים ואמינים‬ ‫בשביל המבצע הזה.‬
‫שנינו נרוויח מזה.‬
‫אני לא רואה שום חיסרון.‬
‫זה המשלוח?‬
‫ויש עוד הרבה בדרך.‬
‫קוני, תודה רבה‬ ‫שטיפלת במשאית האוכל בהיעדרי.‬
‫זה היה כיף. זה אפילו עזר לי‬ ‫להתקרב קצת לאחיינית שלי.‬
‫המשאית הזאת ממש מחברת בין אנשים.‬
‫אני שמחה.‬
‫ואני אסירת תודה.‬
‫פייג'…‬
‫לאף אחת לא מגיע לעבור את מה שעברת.‬
‫הגיע הזמן שהחיים יחייכו אלייך.‬
‫וכריסטופר הצעיר,‬ ‫טעמת את עוגיות השוקולד צ'יפס החדשות שלנו?‬
‫אימא?‬ ‫-אתה יכול לקבל אחת.‬
‫אני לא מבטיח כלום.‬
‫אני מרגישה שזה לא אמיתי.‬
‫זו יכולה להיות התחלה חדשה לך ולכריסטופר.‬
‫שניכם עברתם גיהינום.‬
‫גם אתה, והכול בגללי.‬
‫פריצ'ר, אני ממש מצטערת.‬
‫רציתי לעזור לך.‬
‫ולכריסטופר.‬
‫שניכם חשובים לי מאוד.‬
‫ואתה חשוב לנו.‬
‫אתה חשוב לי.‬
‫אני מקווה שלא סיבכתי אותך בצרות‬ ‫עם האישה שהייתה איתך בבר.‬
‫לא.‬
‫לא, ממש לא. היא…‬
‫היא ג'וליה.‬
‫רק התחלנו לצאת.‬
‫יופי. זה טוב.‬
‫אני מניחה שכדאי שאלך.‬
‫אני צריכה להתחיל לחיות…‬
‫מחדש.‬ ‫-פייג', חכי.‬
‫גם אנחנו יכולים להתחיל מחדש.‬
‫אם את רוצה.‬
‫שלום.‬ ‫-היי, ג'ק.‬
‫מליסה ואני רצינו לבדוק מה שלומך.‬
‫עזבת בחיפזון אתמול בערב. הכול בסדר?‬
‫כן. התברר שלא קרה כלום בסוף.‬
‫יופי. ניק סיפר לי בלי סוף‬ ‫על העסק ששניכם פותחים,‬
‫ורציתי לראות אותו בעצמי.‬
‫טוב, הנה הוא.‬
‫בדיוק חשבתי על זה, ניק, ונראה לי…‬
‫שנוכל לשים פה עוד שלושה-ארבעה קרוואנים.‬
‫והסתכלתי על התקציב שלנו,‬
‫ואני חושב שנוכל להקים כאן‬ ‫שבע-שמונה בקתות אוהל.‬
‫באמת?‬
‫נצטרך לחפור בורות ספיגה לשירותים הפרטיים,‬
‫ואני רוצה לקבל הצעת מחיר למקלחות חיצוניות,‬ ‫אבל לדעתי זה אפשרי.‬
‫בסדר. זה נשמע נהדר.‬
‫אולי תחלום יותר בגדול, ג'ק?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫גם לי יש כסף להשקעה.‬
‫למה לקנות חמישה קרוואנים ולא 15?‬
‫תוכל אפילו לבנות‬ ‫מועדון נפרד עם שירותי פנאי,‬
‫למשוך עוד לקוחות ולהגדיל את ההכנסות.‬
‫אני מעריך את ההצעה,‬ ‫אבל נראה לי שהחלום הזה גדול עליי.‬
‫אני רק רוצה להרוויח עוד קצת כסף,‬ ‫לא להפוך לטייקון גלמפינג.‬
‫תחשוב כמה העיירה תרוויח‬ ‫אם המקום הזה יצליח בגדול.‬
‫אתה לא רוצה לחלוק את היופי של וירג'ין ריבר‬ ‫עם אנשים רבים ככל האפשר?‬
‫לא יהיה מדריך טוב יותר מג'ק שרידן.‬
‫הבאתי משהו קטן לך ולמשפחה המתרחבת שלך.‬
‫שמעתי שמלבד התינוקת שבדרך,‬
‫אתה גם מצפה לתאומים.‬
‫אין מקום טוב יותר מזה לגדל ילדים.‬
‫מה הקטע, מל?‬
‫הופ.‬
‫תראי, לדוק יש עזרה במרפאה.‬
‫זו הסיבה ששכרת אותי מלכתחילה.‬
‫ואני יודעת שהבקתה היא חלק מהעסקה,‬ ‫אז אשמח להתחיל לשלם שכר דירה.‬
‫אני אפילו מוכנה לקנות אותה,‬ ‫אם תסכימי למכור.‬
‫זה לא קשור לעבודה ולמגורים,‬ ‫ואת יודעת את זה.‬
‫אני יודעת. זה אישי.‬
‫וזו הייתה החלטה ממש קשה עבורי,‬ ‫אבל דוק מבין.‬
‫אני מרגישה שבשלב הזה,‬
‫כי אני בהיריון בסיכון,‬ ‫הגיוני שאתעדף את המשפחה על פני העבודה.‬
‫מוזר, מעולם לא חשבתי‬ ‫שמקצוע הסיעוד הוא רק עבודה מבחינתך.‬
‫אבל נשמע שההחלטה שלך סופית.‬
‫טוב, לחץ הדם שלך נמוך.‬ ‫האישונים שלך מכווצים.‬
‫התחלתי להרגיש קצת מסוחרר ומבולבל.‬
‫הוא היה במצב הזה כשחזרתי מהמספרה.‬
‫טוב, חטפת מכה בראש? לקחת תרופה כלשהי?‬
‫לא.‬
‫דוק, אפשר לדבר איתך לרגע?‬ ‫-כן.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫נראה שזו תגובה לסמים.‬
‫ברט לא משתמש בסמים.‬
‫בחייך, אף פעם אי אפשר לדעת.‬
‫אני יודע שברט לא כזה.‬ ‫-ואני יודע איך סמים משפיעים, וגם אתה.‬
‫תשישות, סחרחורת, אישונים מכווצים?‬
‫כדאי להזמין בדיקת שתן ליתר ביטחון.‬
‫בסדר. אקח דגימה.‬
‫אתה יכול להכין קנקן קפה?‬
‫מל לא פה, אבל לא הפכתי פתאום לאחות.‬
‫ורק שתדע, אני חושב‬ ‫שגם אחיות לא אמורות להכין קפה.‬
‫הקפה לא בשבילי, קמרון. הוא בשביל ברט.‬
‫חומר ממריץ יעזור לו.‬
‫אני…‬
‫מצטער שקפצתי למסקנות.‬ ‫-כן, אולי כדאי שתעבוד על זה.‬
‫פריצ'ר.‬
‫נראה שאיחרתי לשיעור.‬
‫נאלצנו לסיים מוקדם.‬ ‫לאחד התלמידים הצעירים הייתה "תאונה קטנה".‬
‫חיטאתי את הציוד בשעה האחרונה.‬
‫מה שלומך?‬
‫הכול הסתדר עם פייג'?‬
‫היא בסדר.‬
‫נראה שהמצב מתחיל להשתפר‬ ‫עבורה ועבור הבן שלה.‬
‫אני שמחה.‬
‫עדיין יש לך רגשות כלפיה, נכון?‬
‫אני…‬
‫כן, אני מצטער, ג'וליה.‬
‫אמרת שאין לי סיבה לדאוג בגללה.‬
‫אני יודע.‬
‫חשבתי שהכול נגמר ביני ובין פייג'.‬
‫אבל עברנו עכשיו חוויה אינטנסיבית…‬ ‫-טוב, אתה יודע…‬
‫אני לא צריכה לשמוע את הפרטים.‬ ‫-כן.‬
‫מצטער.‬
‫את יודעת, ממש נהניתי להכיר אותך.‬
‫רק רציתי לדבר בכנות.‬
‫טוב, בכנות…‬
‫אני מאוכזבת.‬
‫לא רציתי לפגוע בך.‬
‫כדאי שאלך.‬
‫פריצ'ר.‬
‫אני מקווה שהזוגיות שלך איתה‬ ‫תהיה כל מה שרצית.‬
‫באמת.‬
‫היי, חברים. מה שלומכם היום?‬
‫- הבר של ג'ק -‬
‫זה כל מה שיש לי.‬ ‫-בסדר.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫הם מסובכים.‬
‫שלום, בנות.‬
‫מה את עושה פה?‬ ‫-בבר של ג'ק?‬
‫מל, פגשת את אחותי אווה?‬
‫היי. שמעתי עלייך.‬
‫את מפורטלנד, נכון? האחות הבכורה?‬ ‫-הבכורה ובת הזקונים, שתינו כאן.‬
‫ברוך שובך הביתה.‬ ‫-אני לא בטוחה שזה עדיין הבית שלי.‬
‫וירג'ין ריבר נראית כמו שומר מסך,‬
‫אבל הדבר היחיד שהשתנה‬ ‫מאז שהייתי ילדה קטנה הוא הבר הזה.‬
‫לפני הבר של ג'ק,‬ ‫נסענו עשרה ק"מ בשביל צ'יזבורגר טוב,‬
‫ו"טוב" זאת הגדרה נדיבה.‬
‫כל השאר נשאר בדיוק אותו הדבר.‬
‫אולי את לא גרה פה עכשיו,‬ ‫אבל זה תמיד יהיה המקום שממנו באת.‬
‫לימדתי את אווה לתפור‬ ‫כשהיא הייתה ילדה קטנה.‬
‫היה לה כישרון לזה.‬
‫מתברר שבלי אימונים, שוכחים הכול.‬
‫אל תהיי בטוחה.‬
‫אני אוהבת אתכן, בנות,‬ ‫אבל תפירה זה לא בשבילי.‬
‫גם אני לא יודעת לתפור.‬
‫אני מעדיפה תפרים רפואיים‬ ‫מאשר תפרים רגילים, משום מה.‬
‫את האחות מל. טוב, שמעתי עלייך הרבה.‬
‫את עובדת במרפאה של דוק, נכון?‬ ‫-כן. טוב, עבדתי שם.‬
‫עזבת את המרפאה?‬ ‫-למה?‬
‫פשוט הרגשתי שהגיע הזמן לשינוי.‬
‫האמת היא שאני מצפה לקצת זמן חופשי.‬
‫לכן אני כאן. קיוויתי שתלמדו אותי לתפור.‬
‫כמובן, יקירתי. קחי כיסא. זה לא כזה קשה.‬
‫בסדר.‬ ‫-הנה, קחי את שני אלה.‬
‫אז כמה זמן לוקח‬ ‫לתפור משהו כמו השמיכה הזאת?‬
‫לא הרבה.‬
‫זאת שמיכת תינוק.‬
‫ג'ו-אלן?‬
‫אני מצטערת, מל.‬
‫אני מסננת.‬ ‫אני לא מסוגלת לשמור סוד. זה פשוט…‬
‫שני סודות, אם את גם בהיריון וגם מאורסת.‬
‫מזל טוב.‬
‫מזל טוב כפול.‬
‫תודה.‬
‫יש דברים שלא משתנים.‬
‫כן.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫נחש מי החברה החדשה במעגל התפירה?‬
‫ואו. כל הכבוד, זה ממש תפור עלייך.‬
‫לא.‬ ‫-הבנת מה עשיתי?‬
‫זו כזאת בדיחת אבא.‬
‫טוב, אני צריך להתאמן.‬ ‫-כן.‬
‫מה שלומכן? רעבות?‬ ‫-כן, אני גוועת ברעב.‬
‫בסדר.‬ ‫-תודה.‬
‫תראה את זה.‬
‫היה חמוד מצידנו לחשוב‬ ‫שנוכל לשמור את ההיריון בסוד לאורך זמן.‬
‫מישהו נתן לך סלסילה בשביל התאומים?‬ ‫-כן. אחותו של ניק, מליסה.‬
‫מה תעשה איתה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫חשבתי שאולי אתרום אותה לצדקה או משהו.‬
‫את חושבת שבחנויות צדקה יש אגף סלסילות שי?‬
‫למה לא החזרת אותה?‬ ‫-לא רציתי להיכנס לזה.‬
‫טוב, אתה יודע, כל העיירה תדע בקרוב,‬
‫אז אתה לא צריך להרגיש נבוך.‬
‫אני לא. למה שארגיש נבוך?‬
‫לא עשיתי שום דבר רע.‬
‫היא זאת שצריכה להתוודות, לא אני.‬
‫בזבזתי מספיק זמן בהתנצלויות בשם שרמיין.‬
‫מה עשית?‬
‫טוב, זה ניסוי.‬
‫זו עוגת פולנטה עם לפתן אוכמניות שחורות.‬
‫ואו.‬
‫כן, חשבתי שאם אתה מכין ארוחת ערב,‬ ‫כדאי שאשקיע בקינוח.‬
‫ואני שמחה שעשיתי את זה, כי הדג היה נהדר.‬
‫טוב, תודה רבה.‬
‫אנחנו בשלנים לא רעים,‬
‫וגם צוות לא רע בכלל.‬
‫את בסדר?‬
‫היי, מה קרה?‬
‫אוי, לא.‬
‫פייג', תראי, אם את לא מוכנה…‬
‫לא. זה יותר מזה.‬
‫לפני שעזבתי את ווס,‬ ‫הוא שלט בכל היבט בחיים שלי,‬
‫כי ככה הוא רצה את זה.‬
‫הוא דאג שאדע שיש לי בית רק בזכותו.‬
‫המכונית שלי, הבגדים שלו, הכול היה בזכותו.‬
‫אז כשסוף סוף עזבתי, רציתי רק…‬
‫לא לראות אותו בשום מקום.‬
‫ולכן וירג'ין ריבר הייתה מיוחדת כל כך.‬
‫עד שהיא כבר לא הייתה.‬
‫הדבר היחיד שרציתי היה בית‬ ‫שבו לא אראה אותו בכל מקום.‬
‫ועכשיו איבדתי את זה כאן.‬
‫זה הדבר האחרון שהוא לקח ממני.‬
‫קשה לי לדמיין כמה זה קשה לך.‬
‫באמת רציתי להתגבר על זה, למענך.‬
‫אני יודעת שאני לא צריכה לברוח יותר,‬ ‫אבל אני לא יכולה להישאר.‬
‫אז…‬
‫אז את עוזבת.‬
‫את וכריסטופר.‬
‫אתה יכול לבוא איתנו.‬
‫הלוואי שיכולתי.‬
‫זה…‬
‫זה הבית שלי.‬
‫מגיע לך בית שתאהבי‬ ‫כמו שאני אוהב את הבית שלי כאן.‬
‫מה זה?‬
‫רציתי להכין בוריטו לארוחת בוקר,‬
‫אבל אין לכם טורטיות, אז השתמשתי בפנקייקים,‬
‫ואין לכם בייקון, אז השתמשתי בנקניקיות.‬
‫תודה?‬
‫האמת שזה טעים.‬
‫את עדיין מכינה את סדר היום?‬
‫זה לוקח הרבה זמן, מה?‬ ‫-כן.‬
‫והמחשב הזה עושה לי כל מיני צרות.‬
‫אני טובה יותר במחשבים מאשר בבישולים.‬ ‫תני לי לראות.‬
‫- סדר יום לפגישה‬ ‫זה כל כך טיפשי! אני שונאת הכול! -‬
‫כתבתי הכול, ואז…‬
‫נראה לי שזה נמחק, ועכשיו זה כל מה שנשאר.‬
‫טוב, מחשבים עושים דברים כאלה כל הזמן.‬
‫כן. מחשבים מבאסים, נכון?‬
‫לגמרי.‬
‫אעזור לך לכתוב את זה מחדש.‬ ‫אני גם מקלידה מהר.‬
‫אני מרגיש נהדר. זה ממש מוזר.‬
‫טוב, באמת נראה שמצבך השתפר.‬
‫אנחנו צריכים לדבר על משהו.‬ ‫קיבלנו את תוצאות הבדיקה שלך.‬
‫מצאנו פנטניל בשתן שלך.‬
‫זה חומר די מסוכן, ברט.‬
‫אני לא שופט אותך, אבל…‬ ‫-אני לא משתמש בפנטניל.‬
‫אני נשבע בחכת רדינגטון שלי.‬
‫אז איך הסם נכנס לגוף שלך?‬ ‫-אולי נתקלתי בו איפשהו?‬
‫טוב, יש משהו שנקרא חשיפה לפנטניל.‬
‫אם אתה נוגע בסם ומשפשף את העין,‬ ‫הוא נכנס לגוף שלך.‬
‫אבל פנטניל זה לא משהו שנתקלים בו במקרה.‬
‫ספר לי שוב בדיוק מה עשית אתמול.‬
‫יצאתי לדוג לבד.‬
‫אה, לפני הדיג ניסיתי לעזור‬ ‫למישהו עם תקר בגלגל.‬
‫נחתכתי ביד כשהחלפתי את הצמיג.‬
‫תן לי לראות.‬
‫היי.‬
‫איפה הופ?‬
‫למעלה, מתכוננת לישיבת מועצת העיר.‬
‫מגניב.‬
‫תראי, ליזי, אני רוצה להתנצל‬ ‫שהסתרתי ממך את האבחנה שלי.‬
‫אני יודע שכנות מלאה חשובה לך מאוד.‬
‫אז בכנות…‬
‫אני מחבב אותך.‬
‫מאוד.‬
‫והדבר האחרון שאני רוצה לעשות הוא לפגוע בך.‬
‫כשבאתי לחפש את דוק‬ ‫לא ציפיתי לפגוש מישהי כמוך,‬
‫אז אשמח מאוד אם לפחות נישאר חברים…‬
‫תפסיק.‬
‫מה?‬
‫את בטוחה?‬
‫כי… אמרתי לך שאין לי עתיד.‬
‫חשבתי על זה והבנתי‬
‫שלא אכפת לי מכל זה.‬
‫גם אני מחבבת אותך. מאוד.‬
‫אז אולי פשוט נתרכז בהווה?‬
‫ואו! אני אוהב את השיער שלך, ילדון.‬
‫כן. אימא אמרה שלא צריך לצבוע אותו יותר.‬ ‫-‬‫אתה נראה טוב.‬
‫אני אתגעגע אליך, פריץ'.‬
‫ואני אתגעגע אליך, חבר.‬
‫אבל יש לך המון דברים לצפות להם.‬
‫נוכל לדבר בפייסטיים?‬
‫מתי שתרצה.‬
‫אני פה בשבילך.‬
‫תיכנס למכונית, ילדון.‬ ‫-היי.‬
‫שנעשה את הקטע שלנו?‬
‫היי, כריסטופר,‬ ‫תודה שבילית איתי כל כך הרבה זמן.‬
‫זה היה חשוב לי מאוד.‬
‫זה בסדר, מתוק.‬
‫לא הבנתי שזה יהיה קשה כל כך.‬
‫כן.‬
‫לא שחשבתי שזה יהיה קל.‬
‫כשהייתי עם ווס,‬ ‫באמת האמנתי שכל הגברים כמוהו.‬
‫אבל הראית לשנינו מה זה גבר טוב.‬
‫שיש אנשים טובים בעולם.‬
‫תודה.‬
‫להתראות, פריצ'ר.‬
‫ביי, פייג'.‬
‫ד"ר אלרמן לחדר 215א'.‬ ‫ד"ר אלרמן מתבקשת להגיע לחדר 215א'.‬
‫היי, מל.‬ ‫-אני רוצה לראות את אימא שלי.‬
‫מובן שאת יכולה לראות את אימא שלך,‬
‫אבל קודם אני צריכה טובה.‬
‫תביני, הפלתי שרוול למדידת לחץ דם,‬ ‫ונראה לי שהוא התקלקל.‬
‫אני צריכה לבדוק אם הוא פועל. תעזרי לי?‬
‫מה אני צריכה לעשות?‬
‫זה ממש קל. הנה.‬
‫בסדר. קחי את זה‬ ‫ותשחילי את היד שלי לתוך השרוול.‬
‫בדיוק.‬
‫יופי. עכשיו תהדקי אותו סביב הזרוע שלי‬ ‫בעזרת פס ההדבקה.‬
‫זה צמוד מדי?‬
‫לא, זה מושלם.‬
‫בסדר. עכשיו, לזה קוראים…‬
‫סטתוסקופ.‬
‫את יודעת מה עושים בו?‬ ‫-מקשיבים ללב.‬
‫את חכמה כל כך.‬
‫בריידי, יש כאן מישהו שרוצה להצטרף לצוות.‬
‫היי, בריידי.‬
‫ג'ב.‬
‫מה את עושה?‬
‫ג'ב הביע עניין בהגדלת התפקיד שלו.‬
‫אני רוצה שתלמד אותו‬ ‫על כל ההיבטים של העסק שלנו.‬
‫אני חושב שג'ב לא מבין את מלוא ההיקף…‬
‫אני יודע על משמרת הלילה, בסדר?‬
‫התכוונתי לדבר איתך על זה אתמול.‬
‫אני צריך את זה, בסדר?‬ ‫המשפחה שלי צריכה את זה.‬
‫לא, אני מסתדר לבד.‬
‫סליחה?‬
‫בריידי, בחייך.‬ ‫-אמרתי שאני לא צריך עזרה.‬
‫אחרי הפשלה שלך אתמול, אני חולקת עליך.‬
‫בבקשה, פשוט תקשיבי לי.‬
‫זו לא הצעה.‬
‫בסדר.‬
‫בריידי, בחייך.‬
‫בחייכם, אתם נראים פתטיים.‬
‫אתמול סוף סוף תפסנו את האיש שירה בג'ק.‬
‫למה שניכם נראים‬ ‫כאילו מישהו גנב את הכלב שלכם?‬
‫כן, הוא צודק.‬
‫ברור שאני צודק.‬
‫טוב, הג'איינטס משחקים נגד הדודג'רס הערב.‬ ‫מי רוצה לצפות?‬
‫כנראה אני, כי רק לי יש טלוויזיה.‬
‫כן, אני אקנה את הפיצה. ג'ק?‬
‫בטח. אני אבוא.‬
‫- תיאטרון וירג'ין ריבר -‬
‫שוב תודה שעזרת לי עם סדר היום, ליזי.‬
‫לא הייתי מצליחה בלעדייך.‬
‫שמחתי לעזור.‬ ‫-הופ, היי.‬
‫טוב לראות את כולכם. שלום.‬
‫שבי. זה לא ייקח יותר משעה.‬
‫אבל אני מזהירה אותך,‬ ‫הפגישות האלה משעממות מאוד בדרך כלל,‬
‫אז שיהיה בהצלחה לא להירדם.‬
‫אני יכולה לישון בעיניים פקוחות.‬ ‫ככה שרדתי בתיכון.‬
‫הופ.‬
‫היי, מיוריאל. הנה סדר היום ל…‬
‫כבר יש לכם סדר יום.‬
‫סליחה, הופ, זה לא אישי. נעדרת במשך שבועות.‬
‫אתה לא צריך להסביר.‬ ‫לא מפריע לי שמישהו אחר יעשה את…‬
‫- עדיפות עליונה: החלפת ראשת העיר -‬
‫אתה לא מדבר על סדר היום.‬
‫לא כולנו תומכים בזה.‬
‫אתם רוצים להדיח אותי מראשות העיר.‬
‫היי, פריץ', אני בדרך אליך עכשיו.‬
‫חסר לכם שלא תשאירו לי פיצה,‬ ‫ואני מקווה מאוד שהג'איינטס מנצחים.‬
‫טוב. נתראה עוד מעט.‬
‫כל הכבוד.‬
‫- הבר של ג'ק -‬
‫את יודעת מה אומרים על מי שתופר ושותה לבד?‬
‫אלוהים, תפירה זו לא בדיחה.‬
‫חשבתי שאוכל לתקן את הקרע בחלוק שלי,‬
‫אבל מתברר שתפירת משי זה לא עסק למתחילים.‬
‫רוצה לשבת?‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫אני נואשת לאנרגיה חדשה.‬
‫כשאני חוזרת לכאן, אני תמיד פוגשת‬ ‫את כל האנשים שלא ראיתי מאז התיכון,‬
‫והשאלה הקבועה שלהם היא,‬ ‫"אז מה את עושה כיום?"‬
‫אז מה את עושה כיום?‬
‫את מצחיקה.‬
‫אני ברחתי לווירג'ין ריבר,‬ ‫ונשמע שאת ברחת מכאן.‬
‫אל תביני לא נכון, יש פה גם דברים טובים.‬
‫אבל החיים כאן שקטים כל כך.‬
‫כן.‬ ‫-ואיטיים.‬
‫זה נותן לך זמן לחשוב.‬
‫כן. זה נכון.‬
‫אני שונאת את זה.‬
‫את מצחיקה.‬
‫שתדעי, אימא שלי סיפרה לי עלייך‬ ‫המון דברים נהדרים.‬
‫איך עזרת לה ב…‬
‫תקופות אפלות.‬
‫היא הייתה אישה מיוחדת מאוד.‬
‫אז, ממה ברחת…‬
‫אלוהים. אווה, את בסדר?‬