Určitě tě nepřesvědčím, abys zůstala?
Ne.
Mělas pravdu. Je čas vrátit se domů.
Jo, ale neřekla jsem, abys odjela dřív.
- Já vím. - Tak proč odjíždíš?
Uděláš mi laskavost?
Přineseš mi fén? Je v koupelně.
Joey. Přestaň. Řekni mi, co se děje.
- Joey. - Hej!
Neodjedeš, dokud neodpovíš.
Mluvíš jak táta.
Ne, nemluvím.
Ale jo.
Vždycky říkal, že dokud se neusmíříme, nic nebude.
To si nepamatuju.
No...
byly jsme malé.
Už je to dávno.
Hele.
Mrzí mě to.
Chtěla jsem, abychom si to užily.
Užily jsme si to.
Ne, neužily.
Bylo to celé jen o mně. To není správné.
Nemůžeš být vždycky ta, co se stará.
Chápeš?
Někdy potřebuješ pomoct ty.
Jen to nechápu.
Mám pocit...
jako by se Bill jednoho dne probudil a po 15 letech manželství zjistil,
že nemáme nic společného.
Jak to cítíš ty? Cítíš to stejně?
Nevím.
Možná.
Mluvíme spolu o dětech, o rozbitých postřikovačích
a o jeho práci,
ale prostě si nerozumíme jako dřív. A...
nevím, jestli se to někdy spraví.
Vím, že tě Bill miluje.
Láska někdy nestačí.
Jak ti můžu pomoct?
Nijak...
jen já můžu rozhodnout, jak moc chci za své manželství bojovat.
No...
Můžu přijet do L. A.
Pomůžu ti s dětmi.
A ty s Billem si to můžete vyřešit.
Jo?
To je od tebe milé.
To po tobě nemůžu žádat.
Nemůžu.
A taky...
jsem se zmýlila o tvém pobytu tady.
O tomhle místě.
Vidím, jak ti to tu prospívá.
To mě moc těší.
Jo, dovol mi ti pomoct.
Bože. To je můj odvoz. Musím jít.
Zruš ho. Odvezu tě na letiště.
Popovídáme si.
Ne. Už je pozdě.
Nemůžu to zrušit.
A taky...
můžeš se za mě omluvit Jackovi?
Moje chování na merendě mi vůbec nebylo podobné.
Prosím.
Jen dej vědět, kdybys cokoli potřebovala.
- Dobře. - Slibuješ?
Na mou duši.
Mám tě ráda.
Já tebe taky.
Vernone?
Jsem tady.
Jdeš na ryby?
Tohle na kachny nezabere.
Můžeš je zkusit vzít po hlavě.
Nezmínil ses, že jdeš na ryby.
Mé záležitosti tě nemusí zajímat.
To není pravda.
Chceš společnost?
Ne, nechci.
Měla jsem namířeno k Paige.
Nechceš si vzít si něco na cestu?
Už jsem jedl.
Není na rybaření trochu pozdě?
Jo, býval bych odjel dřív,
ale mluvil jsem s tím rozvodovým právníkem
a přesvědčoval ho, aby neúčtoval schůzku, kam jsi nepřišla.
Neřekla jsem, že přijdu.
Dobře. Vyklop to.
Ta věc s rozvodem tě vůbec nezajímá
a mně se točí hlava z toho, jak se tě snažím pochopit.
- Vernone. - Přestaň.
Jsi cvok na druhou.
A víš co?
Jsem doktor.
To je skutečná diagnóza.
Pak za sebou zamkni.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
JACKŮV BAR
Tady Charmaine. Nechte mi vzkaz a já se ozvu.
Ahoj, to jsem zase já.
Nevím, jestli jsi ty vzkazy dostala, ale...
chci si promluvit. Můžeš mi zavolat zpátky?
Ahoj. Musím letět.
Dobře.
Aby bylo jasno...
položil bych tě na lopatky.
Jdeš pozdě.
Nevěděl jsem, jestlis mě nevyhodil.
Slíbil jsem ti...
před lety, že ti budu krýt záda.
Tady nejsme v Iráku.
To je fuk.
Už se to nestane, přísahám.
A máš v plánu ten slib dodržet?
Jo. Vynasnažím se.
Víš, Brady, musíš...
udělat trochu víc, než se jen „snažit“.
Teď to myslím vážně.
Jasný, Jacku?
Dlužíš Mel a její sestře omluvu.
Jo, já vím.
Napravím to.
Ahoj.
To včera...
- To je dobrý. - Ne, není.
Byl jsem opilý a choval jsem se jako pitomec.
A jen...
chci říct, že mě to moc mrzí.
Díky.
Je tu Joey? Rád bych se omluvil i jí.
Ráno odjela.
Dobře. Až s ní budeš mluvit, řekneš jí, že se omlouvám?
Jasně.
Ahoj.
- Ahoj. - Můžu dostat kávu?
Jo, jistě.
Takže Joey odjela?
Musela něco vyřídit doma.
Mám ti říct, že včera nebyla sama sebou.
Nemusíš mi nic vysvětlovat.
Netušila jsem, jak mi chyběla.
I naše hádky.
Nevím. Zvládáte se hádat i po telefonu.
Víš, co potřebuješ?
Tohle.
Sám jsem ty maliny nasbíral.
Vážně?
Páni.
Jak vám to jde?
Pokrevní bratři občas prolijí trochu krve.
- Jasně. - Nevím.
Začínám se ptát, jestli má péče o něj není zbytečná.
Třeba je problém ve mně.
Obrátit se zády ke svým milovaným je těžké.
Jo, nemá se o koho opřít.
Má štěstí, že tě má.
- Musím jít. - Co se děje?
- Babička potřebuje pomoc. - Co je s ní?
Nevím. Volala, že se necítí dobře
a že mám přijet. Má cukrovku.
- Volal jsem doktorovi, ale je mimo město. - Pojedu se na ni podívat.
- Jo? - Potřebuju její adresu.
- Vezmu vás. - Ne, můžu jet sama.
Ale ten dům je těžké najít.
Jsi moc rozrušený. Odvezu ji já.
Zůstaň tady a pohlídej to tu s Bradym.
- Jo. Dobře. - Jo.
- Dobře.
Neboj. Postarám se o ni.
- To nic. - Dobře, díky.
Dejte vědět, jak jí je.
- Zavolám ti. - Dobře.
Opatruj se.
- Dobré ráno, Paige. - Dobré.
Jako obvykle?
Dneska jsem tu neviděla doktora.
Jel neplánovaně na ryby. Nechápu proč.
Chytí tak leda akvarijní rybku.
Možná má rád tu samotu.
Ne že by byl místo s tebou radši sám.
Tak jsem to nemyslela.
Vlastně ho ani neznám.
Bože, kopeš pod sebou díru rychleji než sysel na jaře.
Dobré ráno, dámy.
Doktor odjel z města?
Jel na ryby.
Viděla jsem ho na merendě tančit tělo na tělo
s Muriel St. Claireovou...
- Ta merenda se ti ale povedla. - Dík.
Joy říkala, že se dotýkali tvářemi.
Vsadím se, že ta ženská má v plánu
stát se příští paní Mullinsovou.
Můžu prosit tucet koblih? Výběr nechám na tobě.
To je spousta koblih.
Je nás plný dům.
Lidé, co sem přijeli na merendu, už jsou pryč.
- Já myslela, že Mel je váš jediný host. - A její sestra.
- Viděla jsem Joey odjet. - Jestli je nechceš,
- vrátím je do lednice. - Ne.
Už jsou zabalené.
Připozdívá se.
Už musím běžet.
- Děkuji. - Co tvé drobné?
Ne.
Nech si je.
Jo Ellen odmítá drobné.
Ta ženská má něco za lubem.
- Kazateli. - Hope.
Včera jsi odvedl dobrou práci. Jídlo bylo...
- naprosto poživatelné. - Beru to jako poklonu.
Máš na to právo.
Děkuji.
Vezmu si výběr toho, co obvykle.
Na bar.
Dobře, ale Jack se tu ráno stavil
a už objednávku vyzvedl.
Jo.
No...
Poslyš, Paige. Já...
Vlastně si s tebou chci promluvit o včerejším večeru.
Udělal jsem nebo řekl jsem něco nevhodného?
Víš co?
To je fuk. Zapomeň na to.
Kazateli!
Jo.
Jaké máte dneska v baru speciality?
Pikantní kachní tacos.
S tím super kořením?
Můžeš mi jich pár schovat?
Jo.
Jo, jasně.
Díky.
Hej, co to s tebou je?
Sotva jsi promluvil.
Nerad to uznávám, ale mělas pravdu.
Budeš muset být trochu konkrétnější.
O Charmaine.
Co se stalo?
Promiň. Nemusíš mi nic říkat.
Do toho mi vážně nic není.
Řekla, že chce závazek.
Co jsi jí řekl?
Nevěděl jsem, co říct.
Jak to vzala?
Nebere mi telefon.
Víš, v určitou chvíli
jí budeš mít říct, co k ní opravdu cítíš.
Jen jí nechci ublížit.
Nenapadlo tě někdy, že to ty si nechceš ublížit?
Jsme tady.
Dobře načasované, pane Sheridane.
Musíme se dostat dovnitř.
Já vím. Pojď.
Lydie!
Lydie, slyšíte mě?
- Není tu signál. - Jo, to vidím.
Co máš dělat v případě nouze?
Improvizovat.
Lydie, slyšíte mě?
Ahoj, Ricky.
- Lydie. - Lydie. Dobrý den.
Haló, Lydie. Jsem Mel. Pracuji s doktorem.
Jsem zdravotní sestra. Slyšíte mě?
- Zdravím. - To je dobré. Jsem tu taky.
Jacku.
Jacku. Co?
Co dělám na zemi? Co se děje?
Možná jste jen upadla.
- To nic. - Děkuji.
Dobře.
Můžete se posadit?
Jo. Jistě.
A je to.
Jo.
Tohle vypijte. Je to voda s cukrem.
Dobře.
Mělo by to stabilizovat hladinu cukru v krvi.
Ricky říkal, že jste diabetička.
Kde je Ricky?
Je v baru. Řekli jsme mu, že se o vás postaráme.
To nic.
Dobře.
Nemuseli jste jet až sem.
Chtěli jsme vědět, že vám nic není.
Jen se mi trochu motá hlava, nic víc.
Jo.
Co kdybychom šli do postele?
Ukaž, vezmu to.
Moment.
- Fajn. - Tak jo.
- Dobrý? - Vstanete?
- Jo. - Raz, dva... tři.
Tak. Pomalu.
Dobře. Zvládnu to.
Už je to dobré.
Super.
- Už je dobře. - Dobře.
Děkuji.
Není zač. Víte co?
Půjdu se ven podívat na vaši bránu
a nechám vás, ať si promluvíte.
- Dobře. Jistě. To by asi šlo. - Jste v dobrých rukou.
Kontrolovala jste si krev?
Nesnesu to.
Připadám si jako jehelníček.
- Berete své léky? - Nesnáším ty injekce.
Nejspíš vám klesla hladina krevního cukru, a proto jste omdlela.
To vás poslal Ricky?
Pořád se o mě bojí.
Lydie, je důležité,
abyste si kontrolovala hladinu a pravidelně si píchala inzulín.
Kde máte glukometr?
Tamhle u postele.
Nechtěla jsem, aby Ricky někoho obtěžoval.
To není obtěžování.
Jen se chci ujistit, že se o sebe staráte.
Víte, trochu se podobáte mé dceři Elaine, Rickyho matce.
Chtěla se stát zdravotní sestrou.
Pak se seznámila s Rickyho otcem a...
hned jsem věděla, že s ním přijdou potíže.
Když se Ricky narodil, pobyl tu pár měsíců a pak...
se vypařil.
Elaine byla zdrcená.
Tvrdili, že ji zabily drogy.
Ale já vím, že...
moje dítě zemřelo na zlomené srdce.
A pak
se Ricky nastěhoval ke mně a od té doby spolu bydlíme.
Máte štěstí, že máte jeden druhého.
Nikoho jiného už nemám.
Brána je spravená.
Děkuji ti, Jacku.
Dobře, bohužel je čas na jehelníček.
Je mi líto.
Připravená?
Asi ano.
Dobře, raz, dva, tři.
Promiňte.
Můj manžel, Herb,
byl úplný opak Rickyho táty.
Byl silný a spolehlivý.
Není dne, kdy mi nechybí.
Už je to deset let, co zemřel, a...
je to jako včera.
Pomáhal vám Herb s vaší cukrovkou?
Byl nesnesitelný.
Pořád mě peskoval, abych se hýbala.
Abych přestala jíst tohle a tamto.
Dobře, Lydie, vaše hladina cukru je stále nízká.
Ráda bych vás nechala prohlédnout v nemocnici.
Jack zavolá Rickymu
a já nás nahlásím v Grace Valley.
Nechci jet do nemocnice.
- Já vím, ale musíte být pod dohledem. - Lydie.
Pomohlo by vám, kdyby za námi Ricky přijel?
Myslíš, že je nutné jet do nemocnice?
Myslím, že Herb by chtěl, abyste o sebe pečovala
a že Ricky bude také klidnější.
Jen kvůli němu se stále držím.
Moc mi chybí můj Herb.
Jo.
To nic.
Promiňte.
To nic.
Promiňte.
To nic.
To je dobré. Děkuji.
KOLONIÁL U CONNIE
Ještě někdo?
Ano, ještě si dám.
Děkuji, Muriel.
Není zač.
Ale ale...
naštěstí pro vás mám chuť na koblihu.
Lilly...
vypadáš dobře.
Děkuji. Každým dnem se cítím líp.
To ráda slyším. Malá Chloe potřebuje mámu.
A víte, co potřebuju já? Něco s polevou.
Už je to několik měsíců, co jsme neměly dýchánek.
- Neseďte tu tak. Připojím se. - Promiň, zlato.
- Máme plnou sestavu. - Viděla jsem prázdnou židli.
Co hrajeme?
Kanastu.
Mám radši poker, ale tak tedy kanasta.
Hope, pravdou je...
No? Vyklop to.
Nechceme s tebou hrát.
- Nechcete se mnou hrát karty? - Ne.
To je tedy něco.
Jsi velmi... soutěživá.
Takže ty nechceš vyhrát?
Když jsme hrály naposledy, brala jsi všechno.
Není to nic osobního.
Chceme si jen zahrát přátelskou hru.
Během zábavy vždy dodržuji přísné dekorum.
Zlato, jsi jako tornádo ve sklárně.
A tvé výbuchy nejsou příjemné.
Vždycky jsi byla citlivka.
- Myslíš, že jsem moc citlivá? - Fajn.
Nebudu křičet.
Nebudeš prudit, když vyhraju?
Tohle je zóna bez prudění.
No tak, dámy. Dejte jí šanci.
Hurá! Vždycky jsem tě měla nejradši.
Hej, směna končí až za hodinu.
Já padám.
Není mi dobře.
Vyčistil jsi lapák tuku?
Jo.
Proto je mi asi blbě. Je to nechutný.
Vypadáš, že máš spíš kocovinu.
Neptal jsem se tě na názor.
Proč jsi opravdu tady, Brady?
Jako ty. Práce.
Ne.
My dva si nejsme vůbec podobní.
Ty se nikdy nezměníš, co?
Pořád jsi myšlenkama v Mosulu.
Já se snažím, Kazateli.
- Dej mi pokoj, jo? - Hej.
Ukradl jsi peníze ze sejfu. Kradeš dýška obsluze.
Dal jsem ti šancí až dost.
Máš štěstí, že je to Jackův bar.
Kdokoli jiný by tě vykopl.
Tak o to tu jde, co?
Vadí ti, že jsem Jackův kámoš.
Nejsi kamarád.
Jsi pijavice.
Proč pro jednou neuděláš, co je správné?
A to je co, Kazateli?
Odjeď z města.
Prostě odsud vypadni.
- Běž. - Jdu.
Ahoj, Kazateli.
Ahoj.
Prcku.
- Ahoj. - Ahoj.
Pošlo nám auto.
Zaparkovala jsem vzadu, abych doručila zásilku přes ulici,
a už nechytlo. Nezavřela jsem dveře.
Asi jsem vybila baterku. Můžeš nás nahodit?
Tak nic, nevadí. Máš práci.
Ne, to nic.
Posaďte se.
Dejte si něco na zahřátí.
Co horké kakao?
- S maršmelouny navíc? - S kolika jen chceš.
- Díky, Kazateli. - Dobře.
POHOTOVOST URGENTNÍ PÉČE
Nechají si tu Lydii přes noc,
ale Ricky s ní zůstane.
- Dobře. - Jo.
Zítra je přijdu zkontrolovat.
Dobře. To zní dobře.
Můžeme?
Mel?
Mel.
Co na tom nechápete?
Musím tam být!
Tam nemůžete.
Budu o něj pak pečovat.
Omlouvám se.
Vím, že jen děláte svou práci.
Co byste být mnou dělala vy?
Je to můj manžel.
Mel.
- Cože? - Můžeme?
Můžeme.
- Jet domů. - Promiň. Musím si sednout.
Přinesu ti vodu.
Cítíš se líp?
Chceš o tom mluvit?
Nemůžu.
To nic.
- Promiň. - Ne, to nic.
To nic.
ŘIDIČSKÝ PRŮKAZ, FLORIDA MICHELLE LOGANOVÁ
Vezmu si...
Bože, to jí dát nemůžu.
Kanasta. Končím.
To si děláš srandu.
- No tak, Hope... - Nech mě být.
Byly jsme tři výhry před tebou a tys nás porazila.
Tak to prostě chodí.
Když podvádíš!
Nebuď směšná.
Lilly věděla, že sbíráš krále, a jednoho ti dala jak na podnose.
Náhoda? Pochybuju.
Držela jsem čtyřky.
Chci odvetu.
Právě proto jsme tě nepozvaly.
Ušetřím vám tu námahu a odejdu sama.
Dámy...
užijte si odpoledne.
Hope...
Lydiin manžel je už deset let mrtvý.
Pořád jí chybí každý den.
- Přijde mi to svým způsobem krásné. - Nebo smutné.
Možná trochu obojí.
Můj táta říkával, že...
cenou za lásku je ztráta.
Na tom asi něco je,
ale většina lidí by také řekla,
že láska za to stojí, nemyslíš?
Upřímně, už ani nevím.
Co udělat menší zajížďku?
Jen když to nebude obnášet turistiku nebo baseball.
Tak jo.
Měl jsem 16 maršmelounů.
Páni. To je nový rekord Jackova baru.
Nechal jsem běžet motor. Budeš muset s autem jet
asi 20 minut, aby se dobilo.
Dobře. Díky. Zachránils mě.
Jedete na výlet?
Ne.
Tedy, dovolená by se hodila.
- Proč se ptáš? - Viděl jsem vzadu kufry.
Aha. Ne, já jen...
daruji staré oblečení
a je snazší dát ho charitě v Clear River.
Mami.
No jo.
- No tak. - Měli byste jet.
Jo.
Díky. Máš to u mě.
TAJEMNÉ KOLO
To mě podrž. Jsi snad pinballová čarodějka?
Na vejšce jsem chodila do jednoho baru.
Měli tam podobný automat.
- Promrhala jsem tam věčnost. - Ale ne.
Když ti to nevyjde ve zdravotnictví, můžeš se tím živit.
To ani nejde.
- Že ne? - Ne.
- Vážně? - Ne.
Dobře.
Tak se podíváme.
Cílem turnaje PAPA je zvýšit povědomí o závodním pinballu.
- Promiň. - No tak.
- Nevyrušilo tě to? - Můžeš za to ty.
- To není fér. - No tak. Nenadávej.
Ta hra je zmanipulovaná.
Tak jo, co je?
Co?
- Rozhodilas mě. Spokojená? - To není pravda. Já...
Mám hlad. Pojďme něco sníst.
- Zveš mě? - Ty jsi řídil, takže jo.
Pojď.
Přestaň.
Nemusel jsi mě doprovázet.
Vychovali mě tak.
Jasně.
Díky za svezení.
Nemáš zač.
A za rozveselení.
Za to spíš může pinball.
Myslím, že nebýt tebe, nebyla bych tu.
To si nemyslím.
Já jo.
Dobrou noc.
Dobrou.
Toto je hlasová schránka dr. Vernona Mullinse.
Pokud je to naléhavé, zavěste a vytočte záchranku.
Vernone, to jsem já.
Jen se chci ujistit, žes nespadl z lodi a neutopil se.
Tak dobrou noc.
Ahoj. Co tady děláš?
Nebereš mi telefon, takže...
Zvláštní.
Stačí tě chvíli ignorovat
a najednou pro změnu naháníš ty mě.
Něco chci říct.
Poslouchám.
Včera na Merendě jsi řekla, že mě miluješ
a že potřebuješ vědět, co k tobě cítím.
Jo.
Poslyš, rád...
s tebou trávím čas.
Je nám spolu dobře.
A?
Nevím, co chceš slyšet.
Chci, abys řekl, že cítíš to samé co já
a že máme vážný vztah.
Hele, Char, já...
moc mi na tobě záleží...
ale to nemůžu.
Proč ne?
Nevím.
Vážně?
Určitě s tím Mel nijak nesouvisí?
Tohle je o nás dvou.
Jo. Nevím, jestli tomu věřit.
Jsem upřímný.
Myslím, že nejsi upřímný k sobě.
Nevím, co ode mě chceš.
Nevím.
Nebudu čekat, než se do mě zamiluješ.
To od tebe nechci.
Měl bys jít.
Nechtěl jsem ti ublížit.
Neublížils mi. Jen jsi mrhal mým časem.
Promiň.
Doufám, že najdeš, co hledáš.
Najdu.
Proč ti to tak trvalo?
Trčeli jsme na ranveji čtyři hodiny.
Zpoždění bylo delší než let.
To mě mrzí.
- Vyzvedl tě Bill z letiště? - Ne.
- Musel by tahat děti tak pozdě ven. - Je tam teď?
Balí si pár věcí.
Musela jsem vypadnout.
Joey.
- Schylovalo se k tomu. - Tím to není o moc jednodušší.
Co mi zbývá?
Počkej chvilku.
Ahoj.
Vím, jak moc ti chutná můj pomerančový čaj.
Tác si vezmu pak.
- Dobře. Neprochladni. - Děkuji.
Jak milé. To byla Jo Ellen. Přinesla mi čaj.
Tak si ho vychutnej. Musím domů.
Jsem unavená. Zavolám ti ráno.
Určitě?
Jo, určitě.
Dobře.
Mám tě ráda.
Já tebe taky, škvrně.
Dále.
To jsem já. Já...
říkal jsem si, že je budeš postrádat.
Jo. Díky.
Jo...
už bylo asi načase.
Nic mi do toho není, ale...
ať je to cokoli, určitě to vyřešíte.
Nejde to.
To mě mrzí.
Můj manžel je mrtvý.
Byla to moje vina.