‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- מפגשים מהסוג המצמרר -‬
‫שמי אלישה, ומשפחתי ואני התייסרנו‬ ‫מיצור בתוך הבית שלנו.‬
‫- זהו סיפור אמיתי -‬
‫גדלתי בגארדן גרוב, קליפורניה.‬
‫מקום שקט, כולם מכירים את כולם.‬
‫עיירה קטנה ונחמדה.‬
‫גיל ההתבגרות היה לא קל.‬
‫אימא הייתה גרושה טרייה,‬ ‫ומלבדה היינו רק אני ואחי, אנדרו.‬
‫- ליסה, אימא של אלישה -‬
‫גרנו בקרוון נייד די הרבה זמן.‬
‫קינאתי מאוד בחברים בני גילי.‬
‫איש מהם לא גר בקרוון‬
‫והיו להם מסיבות ברכה וארוחות ברביקיו.‬
‫קצת התביישתי.‬
‫תמיד הציקו לי.‬
‫הייתי שמנמונת ונמוכה,‬
‫ולא כל כך יפה.‬
‫כך שהמגורים בקרוון נייד לא תרמו.‬
‫חיי החברה שלי היו עלובים.‬
‫אבל אז דברים השתנו.‬
‫אימא מעצבת שיער,‬
‫הציעו לה לעבוד בסלון חדש,‬
‫- סטיבן, בעלה של אלישה -‬
‫אז היא חשבה "זו הזדמנות מושלמת‬ ‫למצוא בית לי ולילדיי המתבגרים".‬
‫- ג'יי -סי, שמאן -‬
‫היו לי הרבה יותר לקוחות,‬ ‫והרווחתי יותר כסף.‬
‫ולמרבה המזל, נתקלתי בשלט "להשכרה",‬
‫והתעניינתי בקשר לבית ו… וואו!‬
‫זה היה פשוט חלום.‬
‫אלישה, בואי כבר.‬
‫אני זוכרת שראיתי את האנשים האלה…‬
‫הם נראו קצת מוזר‬ ‫ושידרו שהם לא רוצים אותנו שם.‬
‫הם נראו כועסים ונסערים למדי.‬
‫אבל הדחקתי את זה,‬ ‫במחשבה שזו רק ההתרגשות מהמקום.‬
‫אנדרו…‬
‫זה יהיה החדר שלך.‬ ‫-כן.‬
‫קדימה.‬
‫ילדים!‬
‫אימא?‬
‫הכול בסדר.‬
‫הכול בסדר. פשוט לכו.‬
‫הצלב ההוא נשא ברכה,‬ ‫לכן הייתה לו משמעות עבורי.‬
‫הוא נשבר למיליון חתיכות והתפורר.‬
‫היינו בהלם, אבל חשבנו‬ ‫שאולי משב רוח הפיל אותו, או אולי…‬
‫הוא לא היה מאוזן היטב או משהו כזה.‬
‫כן, פשוט לא היה לכך שום הסבר.‬ ‫זה היה די מוזר.‬
‫ואז, כמה ימים אחרי שעברנו לשם‬ ‫יצאתי לחצר האחורית.‬
‫מצאתי פריטים מוזרים מאוד בחצר האחורית.‬
‫ומשום מה הייתה לי תחושה משונה‬ ‫שמשהו לא כשורה פה.‬
‫ושוב, הדחקתי את זה.‬
‫זה היה ביום הראשון שלי בכיתה י"ב.‬
‫אני זוכרת שהתכוננתי לקראת היום הראשון.‬ ‫נורא התרגשתי.‬
‫אימא?‬
‫אימא!‬
‫אימא?‬
‫אימא!‬
‫זה היה כאילו קפצת מבניין בן חמש קומות‬
‫וריסקת את שני הקרסוליים.‬
‫לא היה לזה שום הסבר.‬
‫היא ממש צרחה, "מישהו הרים ודחף אותי.‬
‫מישהו דחף אותי. מישהו הרים ודחף אותי".‬
‫חשבתי, זה לא חתול.‬
‫הוא נראה אחרת.‬
‫היו לו ניבים וראו לו את הצלעות.‬
‫העיניים הסתכלו ישר לתוך העיניים שלי.‬
‫מעולם לא ראיתי חיה כזו.‬
‫מייד הלכתי לבית החולים עם אימא.‬
‫והדבר הראשון שאמרת היה,‬ ‫"לכי הביתה ותיפטרי מהיצור הזה".‬
‫האורות שוב נדלקו והיצור נעלם.‬
‫אימא חזרה הביתה מבית החולים.‬
‫השכבנו אותך במיטה ושם היית אמורה להחלים.‬
‫אני זוכר שבאתי הביתה וראיתי‬ ‫את אימא מגובסת בשתי הרגליים‬
‫וחשבתי, "וואו, זה באמת קרה?"‬
‫מעולם לא ראיתי מישהו עם שתי רגליים שבורות‬
‫וגבס באורך מלא על שתי הרגליים.‬
‫חשבתי שזה לא אמיתי.‬
‫מרגע שאימא שלי נפצעה‬
‫היינו לגמרי חשופים לפגיעה בתוך הבית.‬
‫אימא?‬
‫אימא!‬
‫אנדרו?‬
‫אימא!‬
‫אלישה?‬
‫אימא?‬
‫אימא!‬
‫אימא?‬
‫אימא!‬
‫יש שד…‬
‫בחדר שלי.‬
‫אמרת, "יש שד בחדר שלי".‬
‫אימא מדדה לי חום, והמדחום הראה 42.‬
‫ואז שמתי לב שעל ידיי וזרועותיי‬ ‫התחילו להופיע חבורות גדולות ואדומות‬
‫כמו סימני כוויה על כל העור.‬
‫לקחו אותי לחדר המיון.‬
‫רופאים נכנסו לחדר‬ ‫לבושים בחליפות בידוד ועוטים מסכות חמצן‬
‫והתייחסו אליי כאילו אני בהסגר.‬
‫החליטו להכניס אותי לאמבט קרח.‬
‫השיער שלי נשר בקווצות גדולות מאוד.‬
‫הפריחה על הזרועות הלכה והתפשטה‬ ‫במורד הגב, הרגליים וכפות הרגליים שלי.‬
‫עצב הראייה בעין השמאלית שלי‬ ‫התכווץ לחלוטין בגלל החום‬
‫והייתי עיוורת בעין השמאלית במשך חודש.‬
‫זה היה כל כך מפחיד.‬
‫כאילו את גוססת לי מול העיניים.‬
‫זה הזכיר מגפה תנ"כית,‬
‫פשוט הלכת ונהיית רזה,‬ ‫דקה וחיוורת יותר ויותר.‬
‫כן.‬ ‫ -ולא היה לכך כל הסבר עד שגילו מה יש לך.‬
‫התקשרו למישהי מהמרכז לבקרת מחלות‬ ‫שהגיעה בטיסה משיקגו.‬
‫היא ערכה כמה בדיקות ושאלה אותי,‬
‫"נסעת לאפריקה בזמן האחרון?‬
‫כי יש לך טיפוס הבטן".‬
‫הרופא הופתע מאוד וטען שזה בלתי אפשרי,‬
‫כי לא היה אף מקרה של טיפוס הבטן בארה"ב‬ ‫מאז שנות ה-20 של המאה ה-20.‬
‫הצורה הנדירה ביותר של טיפוס הבטן.‬ ‫זה מעולם לא נראה באזור שלנו.‬
‫אימא החליטה בשלב זה שהגיע הזמן‬
‫לחפש ברצינות מישהו מקצועי שעוסק‬
‫בהרחקת ישויות שטניות מהבית.‬
‫דיברתי עם חבר שסיפר לי על ג'יי-סי.‬
‫אני עוסק בשמאניזם.‬
‫אני מורה בקרן ללימודי שמאניזם בסן דייגו.‬
‫אני רגיש מאוד לאנרגיה.‬
‫נולדתי עם יכולת להתחבר לסייעים אלוהיים.‬
‫הלכתי אל הבית והתחלתי להבחין‬ ‫באנרגיה השלילית שהייתה שם.‬
‫זה קצת מטושטש לי.‬
‫הדבר הזה השיב מלחמה. הוא לא רצה ללכת.‬
‫המצב היה אינטנסיבי מאוד,‬
‫ונדרשה אנרגיה רבה‬ ‫כדי לסלק את הישות הזו מהבית.‬
‫אחרי שג'יי-סי סילק‬ ‫את הישות השלילית מהבית,‬
‫התחלתי להרגיש טוב יותר.‬
‫התחושה הייתה נפלאה. אני פשוט…‬
‫הרגשתי שהכול נעלם.‬
‫הרופאים אמרו, "החום שלך ירד מספיק,‬ ‫את יכולה ללכת הביתה."‬
‫התחושה בבית הייתה שונה לגמרי.‬
‫לראשונה בחיי יכולתי לערוך מסיבות‬ ‫כפי שרציתי מלכתחילה‬
‫וליהנות מהשנה האחרונה בבית הספר.‬
‫הסיוט נגמר.‬
‫תרגום כתוביות: מיכל קושניר‬