EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag heter Emily och jag är hemsökt av en ande i en speldosa.
FÖLJANDE ÄR EN SANN BERÄTTELSE
Jag blev adopterad som nyfödd.
Mina föräldrar hemlighöll det inte för mig.
EMILYS VÄN
De ville ha ett barn och de fick mig.
EMILYS VÄN
Jag var ett socialt tafatt barn.
EMILYS VÄN
Inte precis nån hejaklacksledare.
Jag var inte med i innegänget på högstadiet eller gymnasiet.
Men min gudmor och jag hade alltid en bra relation.
GRATTIS PÅ 16-ÅRSDAGEN
Hon skämde bort mig, som en farmor.
På min födelsedag gav hon mig en speldosa med mitt namn ingraverat.
Inuti fanns en medaljong.
Jag hade aldrig fått nåt så fint.
Jag blev riktigt överväldigad…
…på grund av hur speciell den var för mig
och att hon tänkt ut nåt så fint.
Och på grund av hur mycket hon brydde sig om mig och älskade mig.
Helt plötsligt, under en bråkdels sekund…
…kände jag en energi som stod bakom mig.
Jag tänkte bara för mig själv: "Bäst att ignorera det."
Jag ser det hur tydligt som helst.
Hon ser ut som ett ruttnande lik.
Jag var förstenad av skräck.
Plötsligt försvann hon bara.
Jag trodde att det var en tillfällig halllucination.
Jag kunde verkligen inte tro att det skulle fortsätta.
Hon tryckte ner mitt huvud med full kraft och jag kunde inte andas.
Jag blev fruktansvärt rädd.
Jag kände att jag måste prata om det. Jag sa det till min syster.
Hon trodde inte på mig. Hon tror mig ännu inte.
Jag berättade för mamma.
Hon sa att jag var galen. Hon sa att jag hallucinerade.
Jag ångrade att jag sagt nåt.
Och sen minns jag att jag satt vid bordet
med pappa.
Emily? Vad är det?
Emily, vad är det?
Jag hämtar lite vatten.
Pappa vände sig om, men hon bara försvann.
Jag började gråta, för jag var så rädd.
-Vad sa din pappa? -Pappa tittade bara konstigt på mig.
Efter allt det slutade jag prata om det.
Jag ville inte att folk skulle döma mig för vad jag gick igenom.
En kväll gick jag och la mig.
Jag vaknade av att det gjorde ont på halsen.
Jag rusade till spegeln för att se efter…
…och jag såg ett bitmärke.
Jag vet att den lilla flickan bet mig. Vid det laget var jag vettskrämd.
Det skrämmer mig att du…
…kände dig så hotad av den här saken.
Du förtjänar inte att vara rädd för det som pågår.
Sen träffade jag en kille.
En gemensam vän presenterade mig för Ernesto.
Jag gillade honom genast.
Mina känslor blev starkare.
Sen sa han att han älskade mig.
Han frågade om jag ville flytta ihop, och jag sa ja.
Jag flyttade hem till honom…
…och hans dotter, Jacqueline.
Jag bodde med honom i omkring tio månader.
Den lilla flickan försvann. Jag såg henne aldrig.
För första gången på evigheter…
…var jag bara lycklig.
Du får aldrig nånsin röra den här!
Det var då jag insåg att den lilla flickan kom från speldosan.
Så fort han höll den i händerna spydde han.
Han sa att det kändes som om han höll i ruttnande hud eller kött.
Han kände lukten av det.
Det var då jag började bli orolig för
att den lilla flickan skulle skada min pojkvän.
Det var väldigt skrämmande.
Efter händelsen med Ernesto
berättade jag om den lilla flickan och mina upplevelser.
Det skrämde honom.
Efter det blev det värre.
Jacqueline? Jacqueline?
Det är okej.
Det här är ditt fel.
Packa ner den där saken och lämna min familj ifred!
Hon anföll Jacqueline.
Jag och Ernesto gjorde slut.
Jag började gråta och tänkte: "Varför jag? Varför händer detta mig?"
Vi hade en seriös relation. Vi funderade på äktenskap.
Det var ganska hårt för mig.
Det började bli riktigt illa
när den lilla flickan gav sig på nån annan.
Så efter det,
tog jag med mig speldosan och medaljongen till ett medium…för en seans.
Vem är du?
Vad heter du?
Emily. Emily. Emily!
Hon hette Emily.
Jag trodde att min gudmor hade låtit ingravera mitt namn på speldosan.
Men nej.
Det var från den lilla flickan.
Det var hennes speldosa.
Mediet talade om för mig att hon hade blivit mördad.
Han sa att hon var en ilandfluten…
En kropp som spolas upp på land.
Hon sa till honom…
Hon sa att hon inte vill lämna mig…
Hon vill stanna hos mig.
Jag vill bara att det här tar slut. Jag vill inte känna henne.
Jag vill inte fortsätta se henne,
och jag vill bara slippa känna mig rädd.
Jag måste få slippa ifrån den lilla flickan.
Undertexter: Anna Norman