‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎LA LIMITA REALITĂȚII
‎Mă numesc Emily și sunt bântuită ‎de un spirit dintr-o cutiuță muzicală.
‎O POVESTE ADEVĂRATĂ
‎Am fost adoptată imediat după naștere.
‎Părinții mei au fost onești ‎în privința asta, nu ca alții.
‎JULIE ‎PRIETENA LUI EMILY
‎Au vrut un copil și m-au luat pe mine.
‎WILL ‎PRIETENUL LUI EMILY
‎Eram un copil stângaci ‎în situații sociale.
‎Nu eram ca majoretele sau așa ceva.
‎Nu eram printre puștii cool ‎nici în generală, nici la liceu.
‎Dar eu și nașa mea ‎am avut mereu o relație grozavă.
‎LA MULȚI ANI!
‎M-a răsfățat ca o bunică.
‎De ziua mea mi-a dat
‎o cutiuță muzicală gravată cu numele meu.
‎În interior era un medalion.
‎Nu mai primisem așa ceva.
‎Îmi amintesc că m-am simțit copleșită.
‎A fost ceva deosebit pentru mine
‎că a pus atât suflet într-un cadou.
‎A avut grijă de mine și m-a iubit enorm.
‎Dintr-o dată, timp de numai o clipă…
‎am simțit o entitate în spatele meu.
‎Mi-am zis să o ignor și va trece.
‎O vedeam clar ca „bună ziua”.
‎Arăta ca un cadavru în descompunere.
‎Eram înghețată de groază.
‎Dintr-o dată, s-a făcut nevăzută.
‎Am crezut că e o halucinație trecătoare.
‎Nu mi-aș fi putut imagina ‎ce urma să se întâmple.
‎M-a apăsat cu mâinile pe cap ‎și nu puteam respira.
‎M-a cuprins groaza.
‎A trebuit să le spun altora.
‎I-am spus surorii mele.
‎Nu m-a crezut și încă nu mă crede.
‎I-am spus mamei.
‎A zis că sunt nebună.
‎A spus că am halucinații.
‎Am regretat că i-am spus.
‎Și apoi îmi amintesc
‎că stăteam la masă cu tatăl meu.
‎Emily? Ce ai?
‎Ce ai pățit, Emily?
‎Îți aduc apă.
‎Tata s-a întors, dar ea a dispărut.
‎Am început să plâng de spaimă.
‎- Ce a zis tatăl tău? ‎- S-a uitat la mine ciudat.
‎După toate astea, nu am mai spus nimănui.
‎Nu am vrut să mă judece lumea ‎pentru lucrurile prin care treceam.
‎M-am dus la culcare într-o seară.
‎M-am trezit cu dureri pe gât.
‎M-am dus la oglindă să văd ce am.
‎Am văzut o urmă de mușcătură.
‎Am știut că fetița mă mușcase.
‎Din acel moment, ‎am fost speriată de moarte.
‎Mi se pare tulburător…
‎că te simțeai amenințată de asta.
‎Nu meriți să trăiești în frică ‎din cauza întâmplărilor ăstora.
‎Mai târziu, am cunoscut un băiat.
‎Un prieten comun mi-a făcut cunoștință ‎cu Ernesto.
‎L-am plăcut din prima.
‎Apoi am avut sentimente mai puternice.
‎Iar el mi-a spus că mă iubește.
‎Mi-a cerut să mă mut cu el și am acceptat.
‎M-am mutat cu el.
‎Împreună cu fiica lui, Jacqueline.
‎Am locuit cu el aproximativ zece luni.
‎Iar fetița a dispărut. N-am mai văzut-o.
‎Pentru prima dată ‎după atâta amar de vreme…
‎îmi amintesc că eram fericită.
‎Să nu mai atingi asta vreodată!
‎Atunci mi-am dat seama ‎că fetița venea din cutiuța muzicală.
‎Când a luat-o în mâini, a vomat.
‎A spus că se simte ‎ca o bucată de carne putrezită.
‎Simțea și duhoarea.
‎În acel moment, eram îngrijorată
‎că fetița îi va face rău iubitului meu.
‎Era oribil.
‎După întâmplarea cu Ernesto,
‎i-am vorbit deschis
‎despre experiențele mele cu fetița.
‎S-a speriat.
‎După aceea, situația s-a înrăutățit.
‎Jacqueline?
‎Nu-i nimic. E în regulă.
‎E numai vina ta!
‎Ia mizeria aia de aici ‎și lasă-mi familia în pace!
‎A atacat-o pe Jacqueline.
‎Eu și Ernesto ne-am despărțit.
‎Îmi amintesc că am început să plâng.
‎Mă întrebam de ce mi se întâmplă asta.
‎Aveam o relație serioasă, ‎urma să ne căsătorim.
‎Așa că mi-a fost greu.
‎Acum iese foarte urât…
‎când fetița atacă pe altcineva.
‎După toate astea,
‎m-am dus cu lănțișorul și cutiuța ‎la un medium.
‎La o ședință de spiritism.
‎Cine ești?
‎Cum te cheamă?
‎Emily. Emily!
‎O chema Emily.
‎Credeam că nașa mea îmi gravase numele
‎pe capacul cutiuței muzicale.
‎Dar nu a fost așa.
‎Era numele fetiței.
‎Era cutiuța ei muzicală.
‎Mediumul mi-a spus că fusese ucisă.
‎A numit-o „plutitoare”.
‎Ca o persoană înecată.
‎I-a spus…
‎I-a spus că nu vrea să mă părăsească.
‎Că vrea să rămână cu mine.
‎Vreau să se termine.
‎Nu vreau să îi mai simt prezența.
‎Nu vreau să o mai văd
‎și nu vrea să mai trăiesc în spaimă.
‎Pentru mine, e urgent să scap de fetiță.