A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Kérem!
Engedjen ki!
Ne!
A nevem Hannah,
és a barátommal egy gonoszsággal teli erdei házban éltünk.
IGAZ TÖRTÉNET ALAPJÁN
Az alaszkai Juneau-ban születtem,
és 13 napos voltam, mikor Montanába költöztünk.
A gyerekkorom elég rázós volt.
A szüleim hihetetlenül szigorú keresztény fundamentalisták voltak.
Vasárnaponként templomba jártunk. A Biblia tanulmányozása mindennapos volt.
Nem kötöttem túl sok gyerekkori barátságot.
Eléggé el voltunk szigetelve a várostól.
Anyám háztartásbeli volt.
Ő meg én állandóan otthon voltunk. Minden egyes nap.
Anyám elég agresszív volt. Emlékszem, egyszer kint játszottam.
Hagyd abba, Hannah!
Hannah!
Azt mondtam, hagyd abba!
Elég!
Ne!
Ne! Anya! Ne!
Ne!
Hallgass!
Anya! Anya!
Azt mondtam, maradj csendben!
Betömte a számat,
és egy székhez kötözött a sötét pincénkben,
amíg apám haza nem ért a munkából, úgy négy-öt órával később.
Anyám azt mondta nekem, hogy az ő kötelessége az életben
megtanítani engem az Istennel szembeni alázatra.
Tinédzserkoromban kezdtem sok mindent megkérdőjelezni,
amit a szüleim tanítottak,
ami rengeteg konfliktushoz vezetett velük.
Úgyhogy nagyon durva gyerekkorom volt.
De 15 éves koromban egy pizzériában kaptam munkát,
és ott szereztem rendes barátokat.
Hé! Hannah!
A fenébe, skacok! Anyám az.
Indulás!
Anyám végül jól pofán vágott a táskámmal.
Szétnyílt az ajkam. Valahol itt.
Egy kollégám választás elé állított:
„Vagy elköltözöl otthonról,
vagy hívom a zsarukat meg a gyermekvédelmet,
mert normális szülők ilyet nem csinálnak.”
Kérvényt nyújtottam be a bíróságra.
Akkor már elég hosszú ideje dolgoztam ahhoz,
hogy a saját lábamra tudjak állni.
Szépen kipakoltam a szobámat, és csókolom.
- Hannah! - Baszódj meg!
Indulj!
Hannah!
Egy közös baráton keresztül megismertem Jesset, egy mozgáskorlátozott veteránt.
Jesse látta a zúzódásokat a nyakamon,
és épp szüksége volt valakire, aki segít neki kicsit a ház körül.
A lábsérülése miatt szorult rá, így végül beköltöztem Jesse házába.
Megmondom a frankót, elég sokkal tartozom Jessenek, mert…
nem biztos, hogy túléltem volna
az életemnek azt a szakaszát, ha te nem vagy ott. Tudod?
- Őrült időszak volt… - Én sem nélküled.
Eltört a bokám, és te ott voltál mellettem,
a szükségben.
Tudtam, hogy neked is kell valaki, aki beindítja a gyógyulási folyamatot.
Ja. Ezzel egyetértek.
Ősz eleje volt.
Nem volt bevételem. Nem találtam munkát,
Jessenek meg volt egy Drew nevű haverja, aki Kaliforniában élt.
Drew munkát ajánlott nekem a kannabiszültetvényén,
így hát úgy döntöttem, hogy lelépek Kaliforniába.
Ez akkor logikus döntésnek tűnt.
Szóval elmentem a Trimcampbe,
ahol feldolgozzák a betakarított marihuánát.
Ezzel új fejezet kezdődött az életemben,
mert hirtelen szabad lettem.
Szédületesen új élmény volt.
Amolyan kulturális sokként ért.
Helló!
Üdv a Trimcampnél!
Á! Helló!
- Drew vagyok. - Én meg Hannah.
Nagyon vidám, pozitív hely volt.
És igazán marasztaló.
Teljesen új életet és családot jelentett számomra.
Az észak-karolinai termesztők „Grateful Dead életmódját” éltük.
Nagyon izgalmas volt.
Ahogy a Trim fejlődött, Drew és én ráeszméltünk,
hogy erős érzelmeink vannak egymás iránt.
Egyik éjjel befejeztem egy félig kész tetoválását.
Tetszik?
Igen.
Bejön, amit a hajaddal csináltál.
Miután átléptük azt a bizonyos határt, totál egymásba zúgtunk.
Drew nagyobbik házába költöztünk,
ami egy hihetetlenül rozoga,
favágókunyhóból átalakított ház volt a Cobb-hegyen.
A kalandvágy és az izgalom érzése keveredett bennem.
Másnap reggel Drew egyszerűen lelépett.
Négy ültetvényre kellett felügyelnie, úgyhogy két-három napra csak úgy elhúzott.
Én meg ott ültem a holmijaim közt, és tűnődtem, hogy mit csináljak addig.
Volt egy fura,
megmagyarázhatatlan üreg a fal belsejében,
aminek a ház elrendezése miatt, nem sok értelme volt.
De nem vizsgálódtam sokat, mert nem akartam nagyon beleütni az orrom
az új fiúm házának a dolgaiba.
Szóval amikor újra együtt voltunk, csak lazultunk, dumcsiztunk.
Baszd meg!
Mutassak valamit?
Mutass!
Szerintem van valami emögött a fal mögött.
Igen?
Tuti.
Oké.
Várj meg itt!
Ez meg mi a szar?
Ilyen abszurd szarságot még sosem láttam.
Valamikor régen az egy zuhanyzó volt.
A mennyezeten meg volt egy nagy vaskarika. A plafonba csavarozták.
Olyan, mint amire a húskampót akasztják.
A padló meg tele volt ósdi borotvapengékkel.
Tök értelmetlen volt az egész.
Mondom: „Nézzük már meg, hová vezet!” Mert egy lefolyó ugye csak vezet valahová.
Szóval úgy döntöttünk, hogy lemegyünk a pincébe.
Ott lent pedig felálltam a bojler melletti polcra.
És akkor láttam, hogy a bojler mögött valaki kiásott egy alagutat,
ami aztán szépen megnyílt, mint egy alagútrendszer,
és még mélyebbre vezetett a ház belsejébe.
Volt ott egy vödör.
És amikor felnéztünk, láttuk a zuhanyzó lefolyóját.
A vödörben valami fekete színű kocsonyás anyag volt.
Mintha húszéves alvadt vér lett volna,
ami a lefolyón keresztül simán belecsöpögött a vödörbe.
Nem volt alatta cső meg semmi.
És volt ott egy kis szoba, amiben egy matrac maradványai voltak.
Úgy éreztem, valakit fogva tartottak odalent.
Hogy élt ott valaki, aki vagy sorozatgyilkos volt,
vagy azon a helyen kínzott meg egy vagy több embert.
Ezek után a ház energiája átalakult.
Elkezdődtek a bizarr szarságok.
Minden kibaszott alkalommal!
Ez a kedvenc részem.
Ez meg mi a szar?
Drew!
Mi az? Mi van? Mi?
Drew! Te is hallod?
Mit?
A zenét, te segg!
Bekapcsolva hagytad a magnót?
Nincs is magnónk.
A picsába!
Ne! Drew! Várj!
Drew!
Ne szórakozz már!
Drew!
Istenem!
Köztudottan szeretett ugratni másokat.
Korábban voltak meglehetősen otromba tréfái,
de ezzel akkor tényleg piszkosul feldühített.
De esküszöm, hogy a zenét mindketten hallottuk.
Határozottan éreztük, hogy valami nagyon…
negatív energia kötődik ahhoz a zenéhez,
de főként ahhoz, amire a szoba mögött rábukkantunk.
Nekem Drew elmondta, hogy miután kibontották a falat,
szerinte történt valami.
Hogy azután minden más lett.
Elegem lett abból a brutálisan ijesztő, valószínűleg…
gyilkosságokhoz köthető szobából a házunkban,
és azt mondtam: „Drew! Ezt most be fogjuk deszkázni.”
Úgy is tettünk, és kívülről még le is festettük az egészet.
Mi a franc ez?
Drew!
Mi a szart csináltál velem?
Ez meg mi a szar?
Reggel furcsa vágások voltak rajtunk. Talán borotvapengétől származtak.
Szinte az egész felsőtestünktől egészen a karunkig.
És azután minden reggel egyre több lett belőlük,
és annyira fájtak, hogy teljesen hihetetlen,
hogy mi közben tök nyugodtan aludtunk.
Ott volt az az érzés, hogy alvás közben gyakorlatilag
észre sem vettem, hogy mi zajlik körülöttem,
másrészt tele voltam mély és fájdalmas vágásokkal,
és korábban még több száz borotvapengét is találtunk
a zuhanytálcában,
így aztán viszonylag könnyen összeraktuk, hogy ezek összefügghetnek.
Ekkor kezdtem el igazán betojni,
és kértem Drew-t, hogy vegyük fontolóra az elköltözést.
Ő viszont előállt a nagy ötletével…
miszerint bármilyen energia is van bent, az csak azért dühös, mert csapdába esett,
és talán ő segíthet neki kiszabadulni,
hogy az a dolog békére leljen.
Konkrétan megpróbálta eltéríteni az ottani energiát,
méghozzá saját magán keresztül.
Emiatt nagyon összevesztünk.
Bementem a szobánkba, becsaptam az ajtót, és bezárkóztam.
Aztán kurvára nagy frászt hozott rám.
A ház éhes, meg kell etetni! A ház éhes, meg kell etetni!
A ház éhes! Meg kell etetni a házat!
A ház vért követel!
- Etesd meg a házat! Etesd meg! - Mi a franc?
A ház vért követel! Etesd meg a házat!
A ház éhes. Etesd meg a házat! A ház éhes. Etesd meg a házat!
- A ház éhes. - Drew?
Etesd meg a házat! A ház éhes.
A ház éhes. Etesd meg a házat!
A ház éhes. Etesd meg! A ház éhes. Etesd meg!
A ház vért követel!
- Drew! - A ház éhes.
Etesd meg a házat!
Drew! Hagyd ezt abba!
Kérlek!
A ház éhes. Etesd meg a házat!
A ház vért követel!
- Kérlek! - A ház éhes. Etesd meg!
A ház éhes.
A ház éhes. Etesd meg a házat!
A ház éhes!
Etesd meg a házat! A ház éhes. Etesd meg a házat!
A ház éhes. Etesd meg!
Baszd meg!
Na!
Átment a felezővonalon,
és összeütközött egy F-350-es Forddal.
Nem volt rajta biztonsági öv. A helyszínen meghalt.
Azonnal felhívtam Jesset: „Drew meghalt.”
Ő pedig értem jött.
Mindkettőnket sokkolt a dolog.
Nagyon nehéz volt.
Az anyja elhamvasztotta őt.
Ő itt Drew.
Még mindig nagyon nehéz.
Annyira hiányzik!
Valami gonosz dolog abban a házban elvette Drew életét.
Egy nagyon sötét energia, ami vért követelt.
És meg is kapta.
A feliratot fordította: Török Lajos