ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Molim vas.
Pustite me!
Ne!
Zovem se Hannah.
Moj dečko i ja živjeli smo u kolibi u šumi koja je bila čisto zlo.
OVO JE ISTINITA PRIČA
Rođena sam u Juneauu u Aljasci,
a u Montanu sam se preselila kad sam imala 13 dana.
Djetinjstvo mi je bilo teško.
Moji su roditelji bili vrlo strogi kršćanski fundamentalisti.
Crkva svake nedjelje, proučavanje Biblije svaki dan.
Nisam imala baš puno prijatelja.
Bili smo izolirani od grada.
Moja je mama bila domaćica.
Mama i ja bile bismo kod kuće po cijeli dan, svaki dan.
Moja je mama bila nasilna i sjećam se jednom kad sam se igrala vani…
Prestani, Hannah!
Hannah!
Rekla sam da prestaneš!
Dosta!
Ne!
Ne, mama! Ne!
Ne!
Ne, ne!
Tišina!
Mama!
Rekla sam ti
da budeš tiho!
Začepila mi je usta,
vezala me za stolicu u našem podrumu u mraku
na četiri ili pet sati, dok se tata nije vratio s posla.
Mama mi je rekla da je njezina dužnost
poniziti me pred Bogom.
Kad sam bila tinejdžerka, počela sam propitivati
mnogo onoga čemu su me roditelji naučili,
što je dovelo do mnogih sukoba s njima.
Imala sam poprilično teško djetinjstvo.
No kad sam imala 15, našla sam posao u pizzeriji
i stekla neke dobre prijatelje.
Hej, Hannah.
Sranje, to je moja mama.
Idemo.
Mama me mojom torbom odvalila po licu.
Posjekla mi je usnu do ovdje.
Moja mi je kolegica rekla:
„Moraš ili otići
ili ću nazvati policiju i socijalnu službu
jer normalni roditelji to ne čine.“
Podnijela sam molbu sucu,
a u tom sam trenutku radila dovoljno dugo
da sam mogla biti samostalna.
Ispraznila sam svoju sobu i to je bilo to.
Hannah!
Jebi se!
Samo vozi.
Hannah!
Preko zajedničkog prijatelja upoznala sam veterana s invaliditetom, Jesseja.
Jesse je vidio modrice na mom vratu.
Trebao je nekoga da živi s njim
i malo mu pomogne.
Noga mu je bila ozlijeđena pa sam se uselila u Jessejevu kuću.
Iskreno, mnogo dugujem Jesseju.
Mislim da ne bih preživjela
to razdoblje bez tebe, znaš?
-Bilo je ludo… -To vrijedi i za mene.
Noga mi je bila slomljena kod gležnja, a ti si bila ondje za mene
kad mi je to trebalo.
I znao sam da i ti trebaš nekoga da potakne proces iscjeljenja.
Da, potpuno se slažem s tim.
Bilo je to u ranu jesen.
Nisam zarađivala. Nisam mogla naći posao.
Jesse je imao jednog prijatelja Drewa koji je živio u Kaliforniji.
Drew mi je ponudio posao na farmi kanabisa
i odlučila sam otići u Kaliforniju.
To mi se tada činilo kao logičan izbor.
Otišla sam u Trimcamp
gdje obrađuju požnjevenu marihuanu.
To mi je bilo novo poglavlje života jer sam odjednom bila slobodna.
Bilo mi je to novo iskustvo.
Pomalo i kulturni šok.
Bok.
-Dobro došla u Trimcamp. -O, pozdrav.
-Ja sam Drew. -Ja sam Hannah.
Bilo je to jako sretno i pozitivno mjesto.
Prijateljski nastrojeno. Moj novi život i nova obitelj.
Uzgajivač iz sjeverne Kalifornije sa stilom života Grateful Deada.
Bilo je jako uzbudljivo.
Tijekom orezivanja Drew i ja počeli smo shvaćati
da imamo snažne osjećaje jedno prema drugome.
Jedne sam večeri dovršila jednu njegovu započetu tetovažu.
Sviđa ti se?
Da.
Sviđa mi se tvoja nova frizura.
Kad je došlo do toga, jako smo se zaljubili.
Drew i ja preselili smo se u njegovu glavnu kuću.
Bila je to nevjerojatno trošna
prenamijenjena koliba za drvosječe na planini Cobb.
Bila sam uzbuđena i osjećala se pustolovno.
Drew je otišao sljedeće jutro.
Morao se brinuti o četiri vrta
pa je otišao na dva ili tri dana.
Sjedila sam ondje i pitala se što ću raditi sljedećih nekoliko dana.
Ondje je bio neki čudan,
neobjašnjiv i neiskorišten prostor u zidu
koji nije imao smisla s obzirom na tlocrt kuće.
No nisam to previše istraživala
jer nisam htjela njuškati po kući svog novog dečka.
Kad se vratio, družili smo se i razgovarali.
Jebi se!
Mogu ti nešto pokazati?
Naravno.
Kažem ti, nešto je iza ovog zida.
Da?
Kažem ti da jest.
Dobro.
Čekaj ovdje.
Koji kurac?
Nisam nikad vidjela ništa čudnije.
Nekoć je to bio tuš.
Na stropu je bio veliki obruč zašarafljen u strop.
Nešto na što bi objesio kuku za meso.
A pod je bio prekriven starim žiletima.
Ništa od toga nije imalo smisla.
Rekla sam: „Hajdemo pronaći kamo ovo vodi.“
Jer taj je odvod očito nekamo vodio.
Odlučili smo otići u podrum.
U podrumu sam stajala na polici kraj bojlera,
a iza bojlera je netko iskopao puteljak.
Zatim su ondje bila dva tunela koja su se razdvajala
i vodila prema unutrašnjosti kuće.
Ondje je bila kanta.
Podignemo pogled i vidimo odvod od onog tuša.
U kanti je bila želatinozna, crna tvar.
Izgledala je kao zgrušana krv stara 20 godina.
Curila je ravno iz odvoda u kantu.
Ispod odvoda nije bilo cijevi.
Ondje je bila jedna prostorijica s ostacima madraca.
Imala sam osjećaj da su nekoga držali dolje.
I da je ondje živio serijski ubojica
koji je mučio jednu ili više osoba.
Nakon toga se energija u kući promijenila.
Počela su čudna sranja.
Svaki jebeni put.
Moj omiljeni dio.
Koji kurac?
Drew?
Što?
Drew, čuješ li to?
Što?
Glazbu, šupčino.
Jesi li ostavila upaljen radio?
Nemamo radio.
Sranje.
Ne, Drew, čekaj!
Drew?
Prestani se zafrkavati.
Drew?
Zaboga!
Bio je poznat po psinama
koje nisu baš lijepe,
ali zbog te sam se jako naljutila na njega.
Ali iskreno, oboje smo čuli glazbu.
Definitivno smo osjećali
neku negativnu energiju povezanu s tom glazbom,
a naročito nakon otvaranja one prostorije.
Rekao mi je da je, nakon što su razbili zid,
mislio da se nešto dogodilo.
Da je sve bilo drukčije nakon toga.
Bilo mi je dosta toga da je u našoj kući
ta užasno jeziva prostorija, možda i namijenjena ubijanju.
Rekla sam: „Drew, zatvorit ćemo je daskama.“
Zatvorili smo je daskama i sve obojili.
Koji vrag?
Drew?
Što si mi učinio, dovraga?
Koji kurac?
Kad smo se probudili, imali smo čudne posjekotine kao od žileta.
Bile su nam po cijelom trupu i rukama.
Sljedećih nekoliko dana budili smo se s još više njih.
Bile su bolne do te mjere
da ne bismo mogli to prespavati.
Imati osjećaj da spavam
i da nisam dovoljno svjesna onoga što se događa oko mene…
Doslovno sam prekrivena dubokim bolnim posjekotinama,
a tu je i činjenica da smo pronašli stotine žileta na dnu tuša,
pa je bilo lako posumnjati da je to možda povezano.
Tada sam se zaista uplašila
i razgovarala s Drewom o preseljenju.
No Drew je smislio sjajan plan.
Rekao je da je ta energija tamo
možda samo ljuta jer je zatočena
i da je možda treba kanalizirati i pomoći joj da se oslobodi
kako bi mogla biti mirna.
Pokušavao je kroz sebe kanalizirati tu energiju u kući.
Jako smo se posvađali oko toga.
Otišla sam u našu sobu, zalupila vratima i zaključala ih.
Nasmrt me prestrašio.
Kuća je gladna. Nahrani kuću.
Kuća je gladna! Nahrani kuću!
Kuća traži krv!
-Nahrani kuću! -Koji vrag?
Kuća traži krv! Nahrani kuću!
Kuća je gladna. Nahrani kuću.
-Kuća je gladna. -Drew?
Nahrani kuću. Kuća je gladna.
Kuća je gladna. Nahrani kuću.
Kuća zahtijeva krv!
-Drew? -Kuća je gladna.
Nahrani kuću!
Drew, prestani.
Molim te?
Kuća je gladna. Nahrani kuću.
Kuća zahtijeva krv!
-Molim te? -Kuća je gladna. Nahrani kuću.
Kuća je gladna. Nahrani kuću!
Kuća je gladna!
Nahrani kuću! Kuća je gladna.
Kuća je gladna. Nahrani kuću.
Jebote!
Prešao je središnju liniju
i udario u Ford F-350.
Nije bio vezan i poginuo je na mjestu.
Odmah sam nazvala Jessea. „Jesse, Drew je mrtav.”
Jesse je došao po mene.
Oboje smo bili u šoku.
Bilo je jako teško.
Mama ga je dala kremirati.
Ovo je zapravo Drew.
Jako je teško.
Veoma mi nedostaje.
U toj je kući bilo zlo koje je oduzelo Drewu život.
To je bila vrlo mračna energija koja je htjela krv.
Definitivno ju je dobila.
Prijevod titlova: Tina Vlakančić