www.titlovi.com
LAJKUJTE NAŠU FACEBOOK STRANICU: Crazy Srbin Production
D E M E N C I J A
Preveo: Ispravljač14 Tehnička i HD-BluRay Obrada: CRAZY SRBIN
Kej, zdravo. Ovde Majk Adler iz policijske stanice u Kresviku.
Zovem u vezi vaše majke. Komšije je nisu videle nekoliko dana.
Svraćao sam do kuće, ali bezuspešno. Da li ste se vi čuli sa njom?
Pozovite me kada možete. Hvala.
Bako?
Mama?
Bako?
Čekaj. Sačekaj tu.
Mama?
POPIJ LEKOVE.
Treba da se smestiš u moju bivšu sobu.
Šta je?
Kej, šta je bilo? -Ništa. Odmah me pozovi ako... -Hoću.
Da li vam majka i dalje vozi? -Ponekad. Ali su joj kola ispred kuće.
Da li ima zdravstvene probleme? -Ne. U 80-im je. Zaboravna je.
Poplavila je kuću na Božić. -Kada ste poslednji put razgovarale?
Nismo neko vreme. -Možete li da budete precizniji?
Moramo odrediti vremenski okvir događaja. Aleks je sinoć rekao
da nije video vašu majku nekoliko dana, možda celu nedelju.
Ako utvrdimo s kim je zadnje pričala, moći ćemo da... -Naravno. Izvinite.
Pre nekoliko nedelja. Mnogo sam radila.
O čemu ste razgovarale? -Ni o čemu posebno. Svakodnevnim stvarima.
Nije pominjala odlazak van grada, posetu prijateljima? -Ništa od toga.
Organizovaćemo potragu. Jeste li doneli skorašnju fotografiju? -Jesam.
Od prošle godine je.
Isuse.
Divota...
Ostavljala je hranu za Čestera.
Da li ti se gazda slaže što si uzela slobodne dane? -Da.
U stvari, ne baš. Ne radim više u galeriji. -Otkad? -Već neko vreme.
Kako se snalaziš za novac? -Imam pristojno plaćene smene u kafiću.
Vratićeš se na fakultet? -Ne znam, Kej.
Ceo život ćeš raditi u kafiću? -Možda.
Drago mi je što si ovde. Nisam sigurna šta treba da radim.
Mislim da već radiš to.
Edna!
Edna! -Mama!
Edna!
Edna! -Mama!
Pregrupisaćemo se sutra. -Proverite stazu do jezera.
Baka me je tamo stalno vodila.
Bako?
Džejmi? -Zdravo, Sem.
Šta radiš to? -Patroliram. -Dobro.
Da li ste je pronašli? -Nismo.
Kada si je ti poslednji put video? -Nisam odavno.
Tata više ne voli da svraćam. -Zašto?
Čudno miriše. Mogu li da probam? Smem.
Imaš 18 godina? Otkad to?
Ovo mi je trebalo, Džejmi. Moram da uđem. Smrzavam se.
Hoćeš li da uđeš? Napraviću ti toplu čokoladu.
Neka. U redu je.
Posle toga ide nota D, a ne E. -Odakle znaš? -Baka me je naučila.
Naravno. Nikad nisam naučila kako se postavljaju prsti.
Mislim da je u jednom trenutku digla ruke od mene. -Jesu li brave nove?
Mislim da je bila uplašena. -Od čega?
Zvala je pre nekoliko nedelja. Mislila je da joj neko ulazi u kuću. -Šta?
Vrata su bila otvorena, svetlo upaljeno, a nje...
Fotelja se pomerila. -Pa... Je l' si rekla to policiji?
Znaš da je zaboravna. -Zašto me nisi pozvala? Došla bih. Šta ako je...
NE PRATITI.
Šta je to? Kej? -Ne znam.
Šta je to bilo?
Šta se dešava? -Ništa.
Spavaj.
Mama?
Gde... Gde si bila?
Hoćeš čaj? -Da li si dobro?
Kocku šećera, je l' tako? -Bako!
Pre pola sata. Ne, nije povređena koliko mi se čini.
Neće ništa da mi kaže.
Kad god je pitam, promeni temu i ponaša se kao da je bila tu.
Ne bih da je pritiskam. Nadam se da je dobro. Hvala, Majk. Hoću. Zdravo.
Imate li bolove u grudima? -Ne. -Gubite li dah? Imate li dizuriju?
Dizuriju? -Da li imate otežano mokrenje? -Ne, ništa od toga.
Da li biste mogli da prošetate do vaše ćerke i da se vratite?
Edna, kad vam je rođendan? -10. aprila. -A vašoj unuci?
3. marta. -Odlično.
Vidite, ona brine za mene. -Smem li?
Odakle vam ove modrice?
Mora da sam se udarila. Trapava sam.
Predložiću da ne budete sami nekoliko nedelja. -Mora li to? -Insistiram.
Znači, kućni pritvor.
Reci im da je hitan slučaj u porodici. Da, znam, ali on je sasvim sposoban.
Možda nedelju, dve. Pa, šta očekuješ?
U redu, pošalji imejl.
Moram da idem, Lus.
Šta je to?
Da li znaš gde si bila, mama? -Gde? -Ja tebe pitam.
Možda sam izašla. -Gde? -Ne bih da sam znala da ćeš zvati policiju.
Imaš krv na spavaćici.
Da li ti je potrebna pomoć? -Oko čega? -Mama, svuda su ceduljice.
Mogu svoju kuću da ukrasim kako hoću. -Samo mi reci šta se desilo!
Možemo li malo da iskuliramo? Baka je sigurno umorna.
Bako?
Donela sam ti čaj. -Kakva usluga.
Izvini zbog majke. Baš se zabrinula za tebe. Svi smo.
Skinula sam ga. Kažu smanjujemo se kad starimo, a meni prsti sve deblji.
Prelep je. -Tvoj je. -Bako, ne mogu da ga uzmem.
Možda će ti zatrebati jednog dana. Majka ti je već okušala sreću.
Pospremila si.
Ne diraj. Sve sam to razvrstala. -Šta radiš? -Radim.
Vidi ovo.
Pretpostavljam da sam ovo ja.
Znao je lepo da crta. -Da. -Bože, godinama nisam videla ovo.
Stani. Šta je to? -Bila je na imanju kada su ga tvoji baba i deda nasledili.
Pradeda je tu živeo sam? -Da. Kružile su svakakve priče.
Na kraju je skrenuo, ali niko nije znao tačno koliko.
Mislim da nije imao pravu negu. Bila sam srećna kad je srušena.
Mama je pretila da će me tamo zaključati kad nisam bila dobra.
Je li ovo isti prozor kao onaj na vratima dole? -Jeste.
Kada su je srušili, ostavili su neke prozore i ugradili ih u ovu kuću.
Možeš li da pripaziš na nju sutra? -Kuda ćeš? -Nazad u Melburn.
Na posao? -Ne. Dogovorila sam da odem do staračkog doma.
Ne možeš da smestiš baku u dom. -Čula si da ne zna gde je bila.
Ja to nisam čula. -Ne može više da se stara sama o sebi, Sem.
Neka pređe kod tebe. -Nije praktično. -Ima mesta. -Neko mora da je pazi.
Pa zar prvo tebi majka ne menja pelene, pa onda ti njoj?
U ovome moramo da budemo na istoj strani.
Da li se baka tu uopšte pita nešto?
Ovo je najbolje za nju.
Kakva buka? Nisam ništa čula.
Rekla sam ti da nema nikog. Plašiš me.
Mama?
Da li si dobro?
Odlaziš? -Ne, mama.
Dobro je.
Da li će ti biti dobro sad?
Mama?
Mama, šta je bilo?
Ovde je. Ispod kreveta.
Mama, nema ničeg ispod kreveta.
Sigurna si? -Da.
Hoćeš da proveriš?
Molim te.
Nema ništa. -Nisi ni pogledala.
Sranje!
To si namerno uradila. -Šta? -Namerno si je bacila.
Zašto bih to uradila? -Ne znam. -Udarila si glavu. -Jesam!
Spomenuli ste da vaša majka ima kognitivno oštećenje. -Stvarno ne znam.
Zaboravna je. Počela je da luta. -Osoblje je ovde dostupno danonoćno.
Gledajte na to kao samostalni život, ali sa manje poteškoća.
Ovamo. Ovaj deo zgrade ima pogled na okean. U svakoj sobi ima rukohvata.
Uzdignuti su toaleti, tu su pomagala ako joj je potrebna pomoć.
Ne, u dobroj je formi i pokretna. Nisam sigurna da je spremna za ovo mesto.
Ovo je smeštaj sa pet zvezdica. Ima raznih terapija, podrška invalidima,
časovi računarstva. Vaša majka bi se brzo sprijateljila sa ostalima.
Pleši sa mnom, Kimi. -Molim?
Pleši sa mnom, Semi.
O, ne. -O, da. Baš tako. -Čoveče.
Znaš li da plešeš ča-ča? -Naravno da ne. -Sad ćeš naučiti. Jedan, dva, tri.
I jedan, dva, tri. To je ča-ča! I jedan okret, damo.
Opa, dama. -Još jednom. I još jednom za Semi.
Ova me pesma uvek pogodi.
Zar se nikad ne osećaš usamljeno ovde?
Džejmi ne dolazi ovde više? -Ko? -Džejmi iz komšiluka.
A, onaj retardirani.
Šta bi rekla ako bih se preselila u Kresvik? -Zašto bi to uradila?
Da budem bliže tebi. Mogla bih da ti pomažem. Da čistim, kuvam.
Da li je to tvoja ili ideja tvoje majke? -Moja.
Gde bi živela? -Ovde sa tobom.
Neće moći. Ja nisam zamorče, Kej.
Ja sam Sem. -Znam ko si.
Bolje to nego da ideš u dom. Mama sad obilazi jedan u Melburnu.
Čekaj da ti pomognem.
Šta je to? Odakle ti? -Molim? -To je moje.
Ti si mi ga dala. -Htela si da me opljačkaš. Vrati mi ga. Vrati! -Bako...
Dođavola. Evo ti ga!
PUSTI VODU. ZATVORI ČESMU.
Bako?
Je li to moje svedočanstvo? Bacila si ga? Nisam ni znala da ga čuvaš.
Moram da napravim mesta. -Za koga? -Ona će se useliti.
Neće. Mama, nešto si se zbunila.
Ne znam zašto misliš da se ti pitaš. Kako je bilo u Melburnu?
Je l' je sve u redu, bako? -Ne sviđa mi se ta prostorija.
Zato si promenila brave? -Mislila sam da je ovde ušao.
Ko? -Ko god da mi je ulazio u kuću.
Otkako ti je deda umro, ova kuća deluje... čudno.
Nekako veća.
Ova kuća je jedino što mi je ostalo. Sve uspomene su tu.
Drago mi je što ćeš se useliti, Semi.
Sigurna si?
Bako?
Kej?
Mama?
Šta se to čuje? Mislim da je nešto u kući.
Moram da siđem dole. Neko je dole.
Da li je sve u redu, mama?
Semi?
Ne ponašam se sumanuto. Ponekad me gledaju i čini mi se da nisu one.
Izgledaju kao Kej i Semi, ali nisu stvarno one. Pretvaraju se.
Mislim da samo čekaju taj dan. Nadaju se da zaspim i više se ne probudim.
Onda će me baciti u zemlju da trunem.
Vidim te. -Sa kim to pričaš?
Bako, krvariš. -Mogu sama. -Povredila si se. -Ne!
Prestani! -Izlazi odavde! Ovo je moja soba! Moja kuća! Napolje!
Zdravo, Sem. -Zdravo, Džejmi. Kako si? -Dobro sam.
Da li ti je otac kod kuće? -Tata!
Aleks, šta se to desilo između Džejmija i bake?
Igrali su žmurke i bio je red na Džejmija da se sakrije.
On se sakrio u špajzu sa bravom.
Ona je prošla, zaključala špajz i ostavila ga tamo.
Mislim da je zaboravila da se igraju. Bio je zaključan satima.
Pošto se nije vratio kući, otišao sam da proverim.
Edna reče da ga nije videla, ali sam ga ja čuo kako viče.
Imao je ostatke farbe pod noktima od grebanja po vratima.
Otad se držimo na distanci. -Naravno. Razumem.
Žao mi je što je Džejmi prošao kroz tako nešto. -OK.
Mama... Mama, prestani. Prestani!
Gospode! Šta to radiš, mama?
Ne! Ne! -Vrati mi! -Ne, mama! -Ja sam i dalje tvoja majka, Kej!
Mislim da će ovde biti bezbedne. Da li i ti misliš?
Od čega bezbedne, mama? -Ne znam.
Znam da je to bila loša ideja. Mrzim taj prozor.
Ne mogu da ga gledam kad prolazim kroz vrata.
Kućom kao da vlada neka hladnoća.
Takva sam sad. Stalno razmišljam kako me je možda čekao
da postanem dovoljno slaba i sama.
Volela bih da mogu sama da ga zakopam da ne može da me dohvati.
Hoću da se vratim kući. Želela bih...
da se okrenem i vratim se.
Gubim sve, Kej. -Ne, sve je u redu. Ne gubiš ništa.
Ja sam ovde da ti pomognem, mama.
Pođi sa mnom u Melburn. Da li bi se preselila kod mene, mama?
Izvini. Izvini što nisam bila više ovde.
Molim te, pusti me da ti pomognem.
Hoćeš?
Hoćeš.
Gde je...
Gde je moj...
Gde su svi? -Misliš na album sa fotografijama?
Ovde je.
Gde su svi? -Ovde su. I ja sam ovde. U redu je, mama.
Mama, neću te napustiti.
Idem da spremim večeru. Šta bi htela? -Hvala, dušo.
Sem, vratile smo se!
Šta koji...
MOJA MAJKA IMA ZELENE OČI.
EDNA JE MOJA MAJKA.
Jebeš ovo.
Šta?
Ne, ne.
Mama? Mama!
Dobili ste broj 042...
Stvari su joj i dalje tu.
Pokušaj da jedeš, mama.
Mama?
O, Bože! Mama! Hajde.
GDE SI? ZIDOVI SE PRIBLIŽAVAJU.
OVDE JE. NISU MOJA SEĆANJA.
ODLAZI. REŠI IH SE.
Mama?
O, Bože! Mama! Šta radiš to? Prestani! Otvori...
Mama! Smesta otvori vrata!
Tvoje grudi, mama...
Mama?
Mama, prekini. Mama!
Mama?
Sranje.
Šta je ovo?
Šta, dođavola?
Mama?
Je l' možemo da izađemo odavde, molim te?
Ti nisi Kej. Ne poznajem te. -Ne! Ne!
Mama?
Ne! -Mama?
Sem! -Mama? -Sem!
Mama? -Gde si? -Evo me dole.
Sem! Mama nije... Nije više ona.
Mama... -Da?
Daj meni. Drži!
Mama?
Je l' si to ti, bako? -U redu je, Sem.
Hajde, Sem! Provuci se. Hajde!
Beži odavde!
Mama... Držim te. -Povuci me.
Sem, izvuci me odavde! Povuci me!
Ne! Mama!
Kej...
VOLJENA SAM.
Mama?
Idemo.
Mama, šta je bilo?
Ne mogu da je ostavim. -Šta?
Mama! Molim te, nemoj! To više nije ona!
Mama! Molim te, vrati se!
Mama, šta to radiš?
Mama, idemo odavde.
Mama!
Preveo: Ispravljač14 Tehnička i HD-BluRay Obrada: CRAZY SRBIN
LAJKUJTE NAŠU FACEBOOK STRANICU: Crazy Srbin Production
preuzeto sa www.titlovi.com