‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Ce am făcut?
‎Blair poate s-o ajute dacă o lăsați.
‎Aș putea, dacă n-ai mai agita sulița.
‎- Doar o țin. ‎- Dacă a...
‎- E OK. ‎- Dacă e...
‎- Respiră. ‎- De ce ai arma?
‎E legată.
‎- Sunt precaută. ‎- E amenințătoare.
‎Te rog?
‎- Mulțumit? ‎- Mersi.
‎- Mason... ‎- Nu putem...
‎- De ce am făcut-o? Nu trebuia. ‎- Dacă e...
‎Sunt Blair. Mă auzi?
‎Zace acolo
‎- ...și nimeni nu știe dacă e vie! ‎- Încetează! Respiră! Da?
‎Dacă n-o opream, putea să ne omoare.
‎Nu așa! Ați rănit-o.
‎N-ai apărat-o acum zece minute.
‎Are contuzii.
‎Acum zece minute?
‎Am fost plecată mult timp.
‎Stai. Tot spui că s-a întâmplat,
‎dar nu a fost real,
‎pentru că zăceai aici atunci.
‎Nu pot explica logistica.
‎Dar s-a întâmplat cum am spus.
‎Am fost acolo!
‎Ai lovit-o prea tare.
‎Prea tare? Un om e mort.
‎Da. Tipul care-a atacat!
‎Trebuia să-l omori?
‎Nu. Nu l-am omorât!
‎Nu înseamnă că n-a meritat.
‎Nu contează. Nu acum.
‎Ai suferit un șoc,
‎ai avut halucinații.
‎Nu. N-am avut halucinații.
‎- Nu are sens ce spui. ‎- Nu am halucinații!
‎Era un lichid,
‎o apă electrificată și toți eram în ea!
‎Totul e un experiment!
‎- De ce aveți lucrurile mele? ‎- Le ținem.
‎Nu sunt ale tale.
‎- Sunt ale tuturor. ‎- Știți? Nu contează.
‎E doar o simulare.
‎Plaja,
‎insula asta.
‎Așa totul capătă sens.
‎De ce purtăm aceleași haine?
‎Pare real...
‎dar nu e.
‎Doar noi suntem reali și suntem aici.
‎Chiar acum.
‎- Nu sunt nebună! ‎- Nimeni n-a spus asta.
‎Criticile astea
‎nu sunt utile acum, oricum.
‎Odihnește-te.
‎Ai un cucui urât.
‎Mănâncă, bea niște apă,
‎- ...trebuie... ‎- Sunt bine.
‎Te rog.
‎Nu ești coerentă.
‎Stai jos.
‎Sprijină-te aici.
‎Lasă-mă în pace.
‎Odihnește-te.
‎Ce spune e...
‎nu că aș crede-o,
‎dar timpul poate fi diferit ‎în altă dimensiune.
‎Ce vrăjeală!
‎Dă-le naibii de dimensiuni!
‎Trebuie să înțelegeți
‎până nu e prea târziu.
‎Toți am făcut ceva greșit.
‎Ilegal.
‎Suntem în închisoare.
‎Dar suntem și aici, pe insulă.
‎Avem șansa...
‎să nu repetăm greșelile
‎din trecut.
‎Să găsim izbăvire, cumva,
‎ca să fim reabilitați.
‎Cred că despre asta era semnul.
‎„Găsește-ți drumul înapoi.”
‎Nu e doar o călătorie fizică,
‎ci poate e și ceva legat de suflet.
‎Am o întrebare. Tu te auzi?
‎Ei mi-au zis!
‎Directorul mi-a zis.
‎- Cowboy-ul de care ziceai? ‎- Da!
‎Da. A zis că lucrurile se vor înrăutăți.
‎Ai dovezi?
‎- Ascultați-mă. ‎- Nu.
‎Nu te ascultăm! Tu să ne asculți!
‎Ești nebună. ‎Emani nebunie de când ai ajuns.
‎De ce nu ne lași în pace?
‎Știu că sunt bolnavul din colț,
‎dar în caz că ați uitat, ‎credeați că era nebună
‎înainte să vorbească despre profeții, nu?
‎Nimeni nu te crede.
‎Așa că vrei să nu mai faci gălăgie?
‎Sincer...
‎Ar fi trebuit să mă obișnuiesc ‎să mă dezamăgiți.
‎Puteți să-mi scoateți asta? ‎Începe să doară.
‎Nu fac nimic.
‎Știți ceva?
‎De ce mi-ar păsa?
‎Dacă voi nu dați doi bani, ‎faceți ce vreți.
‎Încercați să vă dați seama singuri ‎și vedeți ce iese.
‎Îmi pare rău.
‎Iartă-mă,
‎spui că ne-am cunoscut?
‎Ai cunoscut o prietenă de-a mea.
‎O prietenă de-a ta e și a mea,
‎cum se spune.
‎Dă-ți pantalonii jos.
‎Nu vei mai răni nicio femeie!
‎KEN WILLIS
‎Hei! Te...
‎Te simți bine?
‎Ce?
‎Pari foarte... supărată.
‎Cineva a fost ucis. E greu de suportat.
‎Da. Știu.
‎Știți ceva?
‎Nu l-am atins! ‎Serios. Chiar dacă a meritat.
‎Avea un cuțit de vânătoare în spate,
‎da? Identic cu al tău.
‎- Ce mai vrei? ‎- Vreau mai mult.
‎Iisuse! Încetați!
‎Oricine putea să-l ia
‎- ...când dormeam! ‎- Și ce?
‎Sunt destui oameni aici ‎cu motive să-l ucidă.
‎Chiar n-o să spui nimic?
‎Să nu discutăm subiectul, da?
‎- Da. ‎- Vă spun adevărul.
‎Nici nu știi ce înseamnă.
‎- Ce naiba vrei să zici? ‎- Tu!
‎Se referă la tine.
‎Găsești chestii în nisip,
‎semnul de pe plajă
‎și barca de salvare de nicăieri.
‎Tu.
‎Că veni vorba de minciuni,
‎ai ascuns lucruri de noi
‎- ...tot timpul. ‎- Eu?
‎Căutați-i în buzunare. ‎A mințit încă de la început.
‎Uite cine vorbește!
‎Ai mai ascuns și altceva?
‎Verifică.
‎Încearcă.
‎Chase!
‎- Întoarce-te! ‎- Stai!
‎Stai! Nu!
‎- Nu o răni! ‎- Calmează-te!
‎- Stai! Pune-o jos! ‎- Prinde-o de mâini.
‎Încetați!
‎Dați-mi drumul! Lăsați-mă!
‎- Încetați. ‎- Caută.
‎Caută în buzunar.
‎Nu! Nu mă atingeți!
‎- Nu e nimic acolo. ‎- Ce naiba aveți?
‎Ești o mincinoasă!
‎Ce îi faceți? E bine. Stai jos.
‎- Nu! ‎- Ține-i picioarele!
‎Ce se petrece?
‎Sunteți reali sau faceți parte din asta?
‎- Nu mai știu. ‎- Asta? Ce asta?
‎E greu de explicat, dar...
‎s-au întâmplat lucruri rele.
‎Și nouă.
‎Dar de ce au tăbărât pe tine?
‎E o întrebare bună.
‎Vreți să răspundeți?
‎Jucam leapșa.
‎Încerc să-mi dau seama ce se petrece.
‎În fine,
‎ce-ar fi să ne așezăm
‎și s-o luăm de la capăt?
‎Stai. Știu asta.
‎Îmi amintesc din închisoare.
‎Da? Directorul spunea asta mereu.
‎- Ce spui? ‎- Au fost trimiși aici.
‎Nu sunt de încredere. Nu e o coincidență.
‎- Oprește-te! ‎- Nu!
‎Ce trebuie să se întâmple ‎ca să mă credeți?
‎Ne manipulează.
‎- Directorul i-a trimis. ‎- Chase!
‎A zis că are ași în mânecă.
‎De ce ar face așa ceva?
‎Să aducă avatare
‎- ...sau ce naiba sunt? ‎- Alo!
‎Să ne învrăjbească. Gândiți-vă.
‎Cred că a făcut insolație.
‎- A fost lovită la cap... ‎- Ba nu.
‎- De unde ziceați că sunteți? ‎- N-am zis. Nu încă.
‎Aha.
‎Scuze...
‎Ne bucurăm să vă vedem.
‎Am fost doar noi. ‎Nici nu știm de cât timp suntem aici,
‎de ce sau cum. Nimic.
‎Nici noi.
‎Am pornit
‎pe cealaltă parte a insulei.
‎Dar am ieșit să explorăm,
‎- ...să vedem care e treaba. ‎- Și noi.
‎Și noi facem același lucru.
‎Am înțeles.
‎Cred că suntem cu toții ‎cu nervii întinși la maxim
‎acum, așa că...
‎V-am văzut fumul. ‎Am venit să vedem ce e. Atâta tot.
‎Auziți...
‎Vă e foame? Vreți...
‎Să mâncăm ceva,
‎să ne cunoaștem mai bine?
‎- Nu. ‎- Sună grozav.
‎Apreciem.
‎Nu sunt de încredere.
‎Încetează.
‎- Ne ocupăm noi, da? ‎- Nu sunt cine credeți.
‎Scuze.
‎Nu ți-am reținut numele. Sunt Cooper.
‎Clyde. Încântat.
‎- Eu sunt Bonnie. ‎- De ce sună cunoscut?
‎- Bonnie și Clyde. ‎- Cred că a fost...
‎un serial sau un film.
‎Îmi pare cunoscut.
‎Bonnie și Clyde.
‎Scuze, suntem puțin zăpăciți.
‎Moses are dreptate. Să mâncăm.
‎Sigur.
‎Să mâncăm.
‎Clyde! Bonnie!
‎Pot să vă întreb ceva? ‎Nu vreau să fiu sâcâitor, dar...
‎Sigur. Ce e?
‎Ați spus că veniți de pe plajă,
‎- ...de pe partea cealaltă? ‎- Da.
‎Dincolo de insulă.
‎E frumos acolo?
‎Mai frumos ca aici?
‎Da. E diferit.
‎Aveți mai mult spațiu aici.
‎Dar noi suntem de mai mult timp aici
‎și satul nostru e... un sat.
‎Un sat?
‎Erau proscriși.
‎Bonnie și Clyde.
‎Ai dreptate. Acum îmi amintesc.
‎Spărgători de bănci.
‎Scuze. Oameni buni...
‎Nu vi se pare ciudat
‎că n-au zis nimic de cadavrul de pe plajă?
‎Nu l-au pomenit deloc.
‎N-au zis nimic. Nu e ciudat?
‎Ce cadavru?
‎- Fii serios! ‎- Sunt serios.
‎Nu știm despre ce vorbiți.
‎E bine.
‎E foarte bine.
‎Ai dreptate.
‎Am dat-o în bară.
‎Trebuia să zicem ceva
‎despre mort.
‎Credeam că tu zici ceva...
‎- Și tu. ‎- Știu,
‎- ...dar părea... ‎- Ți-am zis
‎înainte să venim.
‎„Nu uita de cadavru.”
‎Brody trebuia menționat.
‎Ce-am făcut? Am uitat.
‎- A fost o prostie. ‎- Scuze.
‎- Credeam.... ‎- Lasă.
‎Am dat-o-n bară.
‎Oameni buni...
‎joaca s-a încheiat.
‎- Vorbim serios. ‎- În spate,
‎- ...încet. ‎- Stai pe loc imediat.
‎În spatele meu.
‎Da, erau spărgători de bănci.
‎V-a luat ceva!
‎Credeam că vă veți da seama.
‎Las-o jos.
‎- Te rog. ‎- Nu.
‎O primești înapoi...
‎promit, dar trebuie să faci ce spun acum.
‎Sau vor muri oameni.
‎Acum, KC.
‎Bun.
‎Așa e bine.
‎Acum...
‎unde ați ascuns cutiile?
‎Ce cutii?
‎Nu v-a zis despre cutiile din plută?
‎Ce naiba?
‎Nu?
‎Normal că nu.
‎Pentru că e o criminală
‎căreia îi pasă doar de ea.
‎Asta o face
‎a naibii de periculoasă.
‎Nu-l ascultați.
‎Eu aș sta cu ochii pe ea.
‎Bine. M-ați prins.
‎Unde sunt?
‎Le-am îngropat,
‎să fie puse bine...
‎în caz de am nevoie de ele.
‎Despre ce vorbesc, Chase?
‎Are o armă.
‎- Ce naiba? ‎- Asta e.
‎Vedeți? Încă ascunde lucruri de voi.
‎Nu.
‎Să nu-l credeți, da?
‎Nu-l ascultați!
‎Spuse micuța hoață.
‎Asta a fost înainte, da?
‎Înainte să aflu toate porcăriile.
‎N-ai făcut deja destule?
‎Ai ascuns lucruri, ai mințit...
‎ai ucis.
‎Doamne! N-am ucis pe nimeni!
‎- Nu? ‎- Nu!
‎Nu l-am ucis pe Brody, oameni buni!
‎Jur că nu l-am ucis.
‎Așa este!
‎Chiar spune adevărul.
‎N-a făcut-o.
‎Și erați pregătiți s-o spânzurați.
‎Rușine să vă fie!
‎Dar n-a fost ea vinovată.
‎N-avea cum s-o facă.
‎Pentru că altcineva a făcut-o.
‎Nu!
‎Rahat!
‎Ce naiba ai făcut?
‎- Hayden, tu ai făcut-o? ‎- Nu poți face asta.
‎N-am fost eu.
‎Sunt doar un vas.
‎Insula își face dreptate.
‎Ucizi aici, mori.
‎Dacă te întorci la vechiul nărav, mori.
‎Voi spuneți asta. Nu eu.
‎Ați fost de acord
‎ând ați semnat contractul.
‎Și noi?
‎Suntem aici,
‎eu și frumoasa Bonnie,
‎ca să ne asigurăm
‎că justiția e deservită.
‎Gândiți-vă la noi...
‎ca la cel mai mare coșmar al vostru.
‎Din partea sistemului juridic american.
‎- Nu se poate așa ceva. ‎- Ba da.
‎Se poate.
‎Și nu și da.
‎E moartă. Verifică.
‎A decis să-l ucidă pe Brody ‎pentru ce a făcut,
‎a acționat pe cont propriu, o justițiară.
‎Pentru asta a fost și închisă.
‎A fost o fată tare rea.
‎Și acum e moartă.
‎Și aici...
‎și acolo.
‎În realitate.
‎Unde „acolo”?
‎Suntem urmăriți.
‎Chiar directorul mi-a zis.
‎Sunt tehnicieni, terapeuți.
‎Da.
‎Dar sunt unghiuri moarte.
‎E un sistem nou
‎și e plin de erori.
‎Ca orice lucru electronic.
‎Abia e semnal la telefon,
‎darămite ce infrastructură trebuie aici.
‎Nu.
‎N-ar investi atât
‎în ceva, ca să umblați...
‎Nu puteți să...
‎Nu puteți să ucideți oameni.
‎Ești sigură?
‎Deja am inversat ștergerea memoriei
‎înainte să fim activați.
‎Curând veți suferi o invazie de imagini.
‎Imediat.
‎Vă veți simți
‎atât de prost pentru ce ați făcut,
‎că veți vrea să vă sinucideți.
‎Sau mai rău,
‎să ucideți.
‎Mă refer la absolut tot.
‎Apă, fleacurile ‎pe care le-ați găsit pe plajă...
‎toate datele pe care vi le ascunde Chase.
‎Minte. Nu ascund nimic.
‎În locul tău aș pleca imediat de aici.
‎Dar voi doi?
‎Ce e cu noi?
‎Nu vă putem ucide? Sau nu e permis?
‎Puteți încerca.
‎Dar suntem mai rapizi...
‎mai puternici și știm mai multe decât voi.
‎Dați tot ce puteți.
‎Chiar ar trebui să pleci,
‎înainte să-și dea lumea seama ‎ce informații valoroase deții.
‎Pentru care merită să omori.
‎Nu-l ascultați. Da?
‎- Încearcă să vă corupă. ‎- Funcționează.
‎Lasă ce ai furat
‎de la noi când pleci.
‎Poate are dreptate.
‎Poate e nebună, cum credeam.
‎Te rog.
‎Nu face asta.
‎Te implor.
‎Te implor, te rog.
‎Poftim!
‎Ce-i asta?
‎Ai ascuns-o tot timpul?
‎Da. În caz că-mi trebuia.
‎Iisuse! Cine naiba ești?
‎Aș vrea să știu.
‎Se complică lucrurile, nu?
‎Așa este.
‎Trebuie să ne găsim ieșirea sau cum?
‎Dacă Chase spunea adevărul,
‎ar trebui să fie o logică, nu? O logică?
‎Cam așa ceva.
‎Nu vă putem opri ‎dacă vreți să ajungeți pe cealaltă insulă.
‎Dar nu plecați fără acordul nostru.
‎Veți ști când l-ați primit. ‎Sau vă vom urmări
‎și vă vom vâna.
‎Așa vom face.
‎- Ce altă insulă? ‎- Știți,
‎ați stat degeaba în primele zile,
‎mâncând banane și bălăcindu-vă,
‎și unde ați ajuns?
‎V-ați ciondănit într-una,
‎fără să vedeți ce e în jur.
‎Stați să vă amintiți cine sunteți.
‎Ce sunteți.
‎Veți fi furioși.
‎Și triști...
‎și veți vrea să vânați și să ucideți.
‎Să vă aruncați de pe stânci.
‎Să fiți siguri!
‎Să fiți pregătiți.
‎Noi vom fi pe aici,
‎urmărindu-vă.
‎Satul de pe cealaltă parte a insulei?
‎Chiar există.
‎Dar trebuie să-l găsiți.
‎De acum încolo, totul are un preț.
‎Țineți minte.
‎Succes tuturor!
‎Fir-ar! Ce crudă ai fost, scumpo!
‎„Succes”.
‎Dar, da. Cum a zis ea.
‎Ce ne facem?
‎- Trebuie să facem ceva. ‎- Nu.
‎Nu ne ascundem de frica lui.
‎Putem lupta. Așteptăm,
‎rămânem împreună și poate câștigăm.
‎Nu ne vor ucide degeaba.
‎Întreab-o pe Hayden.
‎Încetează.
‎- Crezi că ne vor ucide? ‎- Încetează.
‎A fost altceva.
‎Au zis că au făcut-o ‎pentru că l-a ucis pe Brody.
‎Au zis că au fost nevoiți.
‎Nu?
‎Poate că doar urmăresc să vadă ce facem.
‎Facem ceva?
‎Sau stăm la foc de tabără?
‎Mai întâi...
‎Vreți să ziceți ceva?
‎Nu știu ce faceți voi, dar eu încerc.
‎Plec...
‎să găsesc celălalt sat.
‎Pare o idee bună.
‎Pot veni cu tine?
‎Parcă rămâneam împreună.
‎Cum rămâne cu asta?
‎Donovan e slăbit.
‎Eu rămân aici... pe partea asta de insulă.
‎Și eu.
‎La fel.
‎Sunteți bineveniți cu noi.
‎Dacă n-o urmăriți pe Chase.
‎Da, merg să văd celălalt loc cu voi. ‎De ce nu?
‎Dar dacă e din cauza lui Clyde,
‎a ceea ce a zis,
‎- ...nu cred... ‎- E mai bine...
‎pentru moment.
‎Mâncare, adăpost.
‎E mai bine așa.
‎Să mergem
‎înainte să se întunece.
‎Auziți?
‎Sper că nu credeți că v-am ținut în loc
‎pentru că nu mă simt bine.
‎Puteau să plece
‎și nu m-ar fi supărat deloc,
‎- ...înțelegi? ‎- Nu.
‎Ți-am spus, trebuie să rămâi aici...
‎trebuie să te odihnești și să faci bine.
‎Bine.
‎Nu mă refeream la tine.
‎Noi ar trebui să stăm împreună.
‎Dar restul,
‎puteți merge cu KC și ceilalți.
‎Par să fi găsit un loc frumos acolo.
‎Nu.
‎- Mi-e bine aici. ‎- Da.
‎Da. Mersi, dar umblatul ăsta
‎ca să găsim un loc la fel ca ăsta...
‎Nu, mersi.
‎În plus, cred că toți...
‎poate că ar trebui...
‎să fim puțin singuri.
‎Mai ales după cele întâmplate azi.
‎Super. Verificam doar.
‎Micuțule!
‎- Ce faci cu cojile? ‎- Apă.
‎Să bem, dacă plouă.
‎Așa nu ne luptăm și pentru ea, nu?
‎Dacă avem câte una,
‎e mai puțin probabil să ne atacăm.
‎N-au mințit despre sat.
‎Nu. E aici.
‎E adevărat.
‎Ce tare!
‎Merg să explorez.
‎Ai deja chef să mă omori?
‎Nu încă. Te anunț eu când am.
‎Asta e a mea.
‎Să înceapă jocurile!
‎Într-adevăr.
‎SIROP DE TUSE
‎Dumnezeule!
‎Am adormit.
‎Unde e Cooper?
‎Nu știu. Nu l-am văzut de mult.
‎Ușor. Mergi încet.
‎Încearcă să te sprijini... da.
‎- Da? ‎- Cum se simte?
‎Pe o scală de la unu la zece?
‎Un șapte, ceea ce e grozav,
‎având în vedere că ieri era la 20.
‎Dar pun asta pe seama faptului ‎că ești o făcătoare de minuni...
‎și a medicamentelor.
‎A semnat să nu fie resuscitată.
‎Nu avem asta la dosar.
‎Nu mai vrea să trăiască.
‎Nu e problema noastră ‎dacă s-au rătăcit actele.
‎Nu e vorba de acte, Richard.
‎- E viața pacientei. ‎- Destul!
‎ASISTENȚĂ SPITALICEASCĂ
‎Ascultă-mă.
‎Te rog.
‎Toți suferă.
‎Jumătate dintre ei mă imploră ‎să le iau viața.
‎Statul nu permite eutanasierea.
‎Nici nu se discută.
‎Știu.
‎- Dar a semnat să nu fie... ‎- S-a pierdut!
‎Du-te acasă, Blair.
‎Bea un pahar de vin. Uită de astea.
‎Blair?
‎Ești bine? Blair?
‎- Ești bine? ‎- Da. Tu...
‎ai făcut bine, dar...
‎Cred...
‎că e destul
‎- ...și ar trebui să te odihnești. ‎- Bine.
‎- Da. ‎- Ești bine?
‎- Da, sunt bine. ‎- Ești sigură?
‎- Da. ‎- Bine.
‎E cineva?
‎Asta nu e aici.
‎E doar o simulare.
‎Nu e real.
‎Cine ești?
‎Nu, nu e real.
‎Scumpo.
‎- Oprește-te. ‎- Poți să...
‎mă ajuți,
‎te rog?
‎Nu. nu ești tu.
‎- Știu că nu ești în viață. ‎- Da.
‎Pentru că m-ai ucis!
‎- Ce? ‎- Un lucru...
‎atât de nefiresc...
‎să-ți ucizi propria mamă.
‎Nu. Tu nu ești mama mea.
‎Nu sunt mama ta.
‎Nu ești ea. Nu ești reală.
‎Ce dracu'?
‎39
‎Subtitrarea: Ramona Coman