‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫מה עשינו?‬
‫תן לבלייר לבדוק אותה,‬ ‫היא יכולה לעזור.‬
‫כן, אולי אוכל, אם תפסיקי לנופף בחנית.‬
‫אני לא מנופפת, אני מחזיקה.‬
‫אולי היא...‬ ‫-היא נושמת.‬
‫למה צריך נשק? היא קשורה.‬
‫אני ערנית.‬ ‫-זה מאיים.‬
‫בבקשה?‬
‫טוב לך?‬ ‫-תודה.‬
‫רגע...‬ ‫-אי אפשר...‬
‫לא היינו צריכים לעשות את זה.‬
‫צ'ייס.‬ ‫-מה אם היא...‬
‫זו בלייר, את שומעת אותי?‬ ‫-תירגע.‬
‫היא סתם שוכבת ככה,‬
‫לא ברור לאף אחד אם היא חיה!‬ ‫-די, תנשום, תפסיק. טוב?‬
‫נאלצנו להכניע אותה כדי שלא תהרוג אף אחד.‬ ‫-אבל לא ככה, פגעתם בה.‬
‫לא הגנת עליה לפני עשר דקות.‬
‫יש לה זעזוע מוח.‬
‫אמרת "לפני עשר דקות"?‬
‫לא הייתי פה הרבה יותר זמן.‬
‫רגע, את אומרת שהדבר הזה קרה,‬
‫אבל זה לא קרה באמת‬
‫כי שכבת כאן כל הזמן.‬
‫אני לא יכולה להסביר את הלוגיסטיקה,‬
‫אבל מה שסיפרתי לכם קרה.‬
‫הייתי שם!‬
‫הכית אותה חזק מדי.‬
‫חזק מדי? מישהו מת.‬
‫כן, זה שתקף אותנו!‬
‫זה אומר שמותר לך להרוג אותו?‬ ‫-לא. לא הרגתי אותו!‬
‫אבל זה לא אומר שלא הגיע לו.‬
‫טוב, זה לא משנה עכשיו.‬
‫החוויה טלטלה אותך, צ'ייס, והזית.‬ ‫-לא, אני לא הוזה.‬
‫את אומרת דברים לא הגיוניים.‬ ‫-אני לא הוזה, לעזאזל.‬
‫היה נוזל,‬
‫מים מחושמלים, וכולנו שכבנו בתוכם!‬
‫כל הדבר הזה הוא ניסוי!‬
‫למה כל הדברים שלי אצלכם?‬ ‫-אנחנו שומרים לך.‬
‫הם לא שלך.‬
‫הם של כולם.‬ ‫-יודעת מה? זה לא משנה.‬
‫זו סתם סימולציה.‬
‫החוף הזה,‬
‫האי הזה.‬
‫רק כך זה הגיוני.‬
‫למה כולנו לובשים את אותם בגדים?‬
‫זה נראה אמיתי,‬
‫אבל זה לא.‬
‫הדבר האמיתי היחיד זה אנחנו,‬ ‫ואנחנו בתוך הדבר הזה‬
‫ברגע זה ממש.‬
‫אני לא משוגעת!‬ ‫-איש לא אמר את זה.‬
‫מילים כאלה של שפיטה‬
‫לא יועילו לנו כרגע, בכל מקרה.‬
‫את צריכה לנוח.‬
‫קיבלת מכה חזקה בראש.‬
‫את בטח צריכה לאכול ולשתות מים.‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫בבקשה.‬
‫את לא מדברת בהיגיון.‬
‫שבי.‬
‫תישעני על זה.‬
‫תניחי לי.‬
‫נסי לנוח.‬
‫מה שהיא אמרה...‬
‫אני לא מאמינה לה,‬
‫אבל הזמן עובר אחרת בממדים שונים.‬
‫איזה שטויות!‬
‫איזה ממד אחר בראש שלך!‬
‫אתם צריכים להבין לפני שיהיה מאוחר מדי.‬
‫כולנו עשינו מעשים רעים.‬
‫לא חוקיים.‬
‫אנחנו בכלא.‬
‫אבל אנחנו גם על האי הזה.‬
‫יש לנו הזדמנות ל...‬
‫לא לחזור על אותן טעויות שעשינו בעבר.‬
‫למצוא גאולה איכשהו,‬
‫כדי שכולנו נוכל להשתקם.‬
‫אני חושבת שזו משמעות השלט,‬
‫"מצאו את הדרך חזרה".‬
‫זה לא מסע פיזי בלבד,‬
‫אולי הוא גם פנימי.‬
‫יש לי שאלה. את שומעת את עצמך כרגע?‬ ‫-זה מה שהם אמרו לי!‬
‫מנהל הכלא אמר לי בעצמו.‬ ‫-המנהל הוא הקאובוי‬
‫שסיפרת עליו?‬ ‫-כן, הוא!‬
‫הוא אמר שהמצב יהיה גרוע יותר.‬
‫יש לך הוכחות?‬
‫פשוט תקשיבו לי...‬ ‫-לא, אנחנו לא מקשיבים!‬
‫תקשיבי את לנו.‬
‫את מטורפת,‬ ‫ואת מפיצה את הטירוף שלך מאז שהגעת.‬
‫אולי תעזבי אותנו בשקט?‬
‫אני יודע שאני סתם החולה שבפינה,‬
‫אבל במקרה ששכחתם,‬ ‫חשבתם שהיא מטורפת‬
‫לפני שהיא התחילה לדבר על נבואות, נכון?‬
‫איש לא מאמין לך, טוב?‬
‫את יכולה להוריד את הקול לרמה בינונית יותר?‬
‫בכנות, זה...‬
‫אני אמורה להיות רגילה‬ ‫לזה שאתם מאכזבים אותי.‬
‫אתם יכולים לשחרר אותי? זה מכאיב לי.‬
‫לא אעשה שום דבר.‬
‫יודעים מה?‬
‫מה אכפת לי, בעצם?‬
‫אם אתם לא שמים זין, אין בעיה.‬
‫נסו לפענח את זה בעצמכם‬ ‫ונראה איך ילך לכם.‬
‫אני מצטער,‬
‫תצטרכי לסלוח לי,‬
‫אבל אמרת שנפגשנו כבר?‬
‫הכרת את אחת החברות שלי.‬ ‫-טוב,‬
‫כל חבר שלך הוא חבר שלי,‬
‫כמו שאומרים.‬
‫אתה צריך להוריד מכנסיים.‬
‫לעולם לא תפגע שוב בנשים!‬
‫- קן ויליס -‬
‫היי, את...‬
‫את בסדר?‬
‫מה?‬
‫את נראית ממש... נסערת.‬
‫מישהו נרצח, קשה לעכל את זה.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫יודעים מה?‬
‫לא נגעתי בבחור הזה. באמת.‬ ‫גם אם הגיע לו.‬
‫בגב שלו ננעצה סכין ציד,‬
‫זו שהסתובבת איתה צמודה לירך.‬
‫מה עוד את רוצה?‬ ‫-יותר מזה.‬
‫אלוהים אדירים, די!‬
‫כל אחד היה יכול לקחת את הסכין‬‫ ‬‫כשישנתי!‬ ‫-אז מה?‬
‫יש כאן אנשים עם לא פחות סיבות ממני‬ ‫להרוג אותו.‬
‫באמת לא תגידי כלום?‬
‫צ'ייס, בואי לא ניכנס לזה, טוב?‬
‫אני מסכים.‬ ‫-אני אומרת את האמת.‬
‫את לא יודעת את משמעות המילה אמת.‬
‫מה זה אמור להביע?‬ ‫-את!‬
‫היא מתכוונת אלייך.‬
‫זה שמצאת דברים בחול‬
‫ואת השלט על החוף‬
‫ואת סירת ההצלה באמצע שום מקום.‬
‫את.‬
‫אם מדברים על שקרים,‬
‫הסתרת מאיתנו דברים כל הזמן הזה.‬ ‫-אני הסתרתי?‬
‫אולי תבדקו לו בכיסים?‬ ‫הוא משקר לנו מההתחלה.‬
‫מי שמדברת.‬
‫את מסתירה מאיתנו עוד משהו?‬
‫תחפשו עליה.‬
‫רק תנסו.‬
‫צ'ייס!‬
‫תחזרי הנה מיד!‬ ‫-עצרי!‬
‫עצרי! רגע, לא!‬
‫אל תפגע בה!‬ ‫-תירגעי.‬
‫תצמיד אותה לקרקע.‬ ‫-תפוס את הזרועות.‬
‫תפסיקו!‬
‫תעזבו אותי, רדו ממני!‬
‫די!‬ ‫-תבדקי בכיסים שלה.‬
‫תבדקו בכיס הזה, קדימה.‬
‫לא, אל תיגעו בי!‬
‫אין שם כלום.‬ ‫-מה נסגר איתכם, לעזאזל?‬
‫את שקרנית!‬
‫מה אתם עושים לה? תפסיקו.‬ ‫-אל תזוזי!‬
‫רדו ממני!‬ ‫-תחזיקו את הרגליים.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫רגע, אתם אמיתיים או...‬ ‫שאתם חלק מהדבר הזה?‬
‫אני כבר לא יודעת.‬ ‫-דבר? איזה דבר?‬
‫קשה להסביר, אבל...‬
‫קרו כאן הרבה דברים רעים.‬
‫גם לנו.‬
‫אבל למה הם התנפלו עלייך לפני רגע, כשרצת?‬
‫שאלה טובה.‬
‫מישהו רוצה לענות על זה?‬
‫שיחקנו תופסת.‬
‫תראו, אני רק מנסה להבין מה קורה כאן.‬
‫הקיצר,‬
‫בואו נשב כולנו‬
‫ונתחיל מההתחלה.‬
‫רגע, זה מוכר לי.‬
‫אני זוכרת את זה מהכלא.‬
‫מנהל הכלא אמר את זה כל הזמן.‬
‫צ'ייס, על מה את מדברת?‬ ‫-הם נשלחו לכאן.‬‫ ‬‫אסור לסמוך עליהם. ‬
‫זה לא צירוף מקרים!‬
‫תפסיקי.‬
‫לא, כמה חרא צריך לקרות עד שתאמינו לי?‬
‫הם יתמרנו אותנו.‬
‫המנהל שלח אותם.‬ ‫-צ'ייס!‬
‫הוא אמר שיש לו תוכניות בשבילנו.‬
‫למה לו לעשות משהו כזה?‬
‫לשלוח אווטארים, אנשים‬
‫או מה שהם לא יהיו?‬ ‫-היי!‬
‫כדי לסכסך בינינו. תחשבו על זה.‬
‫נשמע שהיא בלעה הרבה מי מלח.‬
‫היא קיבלה מכה בראש קודם...‬ ‫-לא נכון.‬
‫מאיפה אמרתם שאתם?‬ ‫-לא אמרנו. עדיין.‬
‫טוב, הבנתי.‬
‫אני מצטער...‬
‫טוב לראות אנשים אחרים,‬
‫היינו לבד.‬
‫אנחנו תקועים כאן... לא יודע כמה זמן‬
‫בלי לדעת למה או איך. שום דבר.‬
‫גם אנחנו,‬
‫בצד השני של האי. שם התחלנו.‬
‫אבל יצאנו כל יום לחקור את השטח,‬
‫ניסינו להבין את המצב.‬ ‫-כנ"ל.‬
‫אנחנו עושים את אותו הדבר.‬
‫הבנתי.‬
‫תראו, כולנו כנראה קצת... מתוחים כרגע.‬
‫ראינו את העשן שלכם‬ ‫והחלטנו לבדוק, זה הכול.‬
‫היי...‬
‫אתם רעבים? רוצים אולי...‬
‫אפשר למצוא אוכל, לשבת ולהכיר זה את זה.‬
‫לא.‬ ‫-זה נשמע נהדר.‬
‫נשמח.‬ ‫-חבר'ה,‬
‫אסור לנו לסמוך עליהם.‬ ‫-צ'ייס, די.‬
‫תני לנו לטפל בזה.‬ ‫-הם לא מי שאתם חושבים.‬
‫אני מצטער.‬
‫לא שמעתי את שמך. אני קופר.‬
‫קלייד, נעים להכיר.‬
‫אני בוני.‬ ‫-למה זה מוכר לי?‬
‫בוני וקלייד.‬ ‫-אני חושבת שזו הייתה...‬
‫תוכנית טלוויזיה, סרט, משהו כזה.‬
‫גם אני שמעתי את זה כבר.‬
‫בוני וקלייד.‬
‫סליחה, כולנו קצת מעורערים.‬
‫מוזס צודק, בואו נמצא אוכל.‬
‫בטח, קדימה.‬
‫בואו נאכל.‬
‫קלייד, בוני,‬
‫אפשר לשאול שאלה?‬
‫אני לא רוצה להציק לכם, אבל...‬
‫בטח, מה השאלה?‬
‫אמרתם שהייתם בחוף כמו החוף הזה,‬
‫אבל בצד השני, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫בצד השני של האי.‬
‫יפה שם?‬
‫כלומר, יותר יפה מכאן?‬ ‫-כן, זה שונה.‬
‫לכם יש יותר מרחב, כנראה.‬
‫אנחנו כאן יותר זמן מכם‬
‫אז הכפר שלנו הוא... יש לנו ממש כפר.‬
‫כפר?‬
‫הם היו פורעי חוק.‬
‫בוני וקלייד.‬
‫את צודקת, נזכרתי עכשיו.‬
‫הם היו שודדי בנקים.‬
‫אני מצטערת. אתם...‬
‫זה לא נראה לכם מוזר‬
‫שהם לא הזכירו את הגופה שעל החוף?‬
‫אפילו לא פעם אחת.‬
‫הם לא אמרו שום דבר. זה לא מוזר?‬
‫איזו גופה?‬
‫נו, באמת.‬ ‫-לא, אני רציני.‬
‫אין לנו מושג על מה את מדברת.‬
‫זה טוב.‬
‫זה טוב מאוד.‬
‫נקודה יפה, צ'ייס.‬
‫פישלנו, מותק.‬
‫היינו צריכים לעורר מהומה על הגופה.‬
‫חשבתי שתגיד משהו, כי היית...‬
‫גם את יכולת.‬ ‫-כן, אבל נראה שאתה...‬
‫אמרתי לך לפני שבאנו לכאן,‬
‫"אל תשכחי מהגופה."‬
‫מישהו היה צריך לדבר על ברודי.‬
‫ומה עשינו? שכחנו.‬
‫זה היה טיפשי.‬ ‫-מצטערת.‬
‫באמת חשבתי ש...‬ ‫-אל תדאגי,‬
‫פישלנו.‬
‫טוב, שימו לב,‬
‫זמן המשחקים נגמר.‬
‫הגיע זמן הרצינות.‬ ‫-כולם לזוז אחורה לאט.‬
‫אל תזוזו.‬
‫כולם לעמוד מאחוריי.‬
‫כן, הם היו שודדי בנקים.‬
‫לקח לך הרבה זמן להיזכר.‬
‫חשבתי שתשלפי את זה מהר יותר.‬
‫תניחי את החנית.‬
‫בבקשה.‬ ‫-לא.‬
‫נחזיר לך אותה.‬
‫אני מבטיח, אבל את צריכה לציית לי,‬
‫אחרת אנשים ימותו.‬
‫עכשיו, קיי-סי.‬
‫יופי.‬
‫זה טוב.‬
‫עכשיו,‬
‫איפה החבאתם את הקופסאות?‬
‫איזה קופסאות?‬
‫היא לא סיפרה לכם‬ ‫על הקופסאות ברפסודה?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫לא?‬
‫מובן שלא.‬
‫כי היא פושעת מזדיינת‬
‫שאכפת לה רק מעצמה.‬
‫זה מה שעושה אותה כל כך מסוכנת.‬
‫אל תקשיבו לו.‬
‫במקומך הייתי שם עליה עין.‬
‫טוב, עליתם עליי.‬
‫נו, איפה הן?‬
‫קברתי אותן,‬
‫הן במקום בטוח...‬
‫למקרה שאזדקק להן אחר כך.‬ ‫-צ'ייס, על מה הם מדברים?‬
‫יש לה אקדח.‬
‫מה לעזאזל?‬ ‫-על זה דיברנו,‬
‫את רואה? היא עדיין מסתירה מכם דברים.‬
‫לא.‬
‫אל תאמינו לו.‬
‫אל תקשיבו לו!‬
‫אמרה הגנבת הקטנה.‬
‫זה היה קודם, בסדר?‬
‫לפני שגיליתי את כל מה שקורה כאן.‬ ‫-לא עשית כבר מספיק?‬
‫החבאת דברים, שיקרת,‬
‫הרגת אנשים.‬
‫אלוהים אדירים, לא הרגתי אף אחד!‬
‫לא הרגת?‬ ‫-לא!‬
‫אנשים, לא הרגתי את ברודי!‬
‫אני נשבעת שלא.‬
‫נכון!‬
‫היא אומרת את האמת.‬
‫היא לא הרוצחת.‬
‫וכולכם הייתם מוכנים לתלות אותה.‬
‫תתביישו לכם!‬
‫אבל זו לא היא, לא.‬ ‫היא לא הייתה יכולה לעשות את זה‬
‫כי מישהו אחר עשה את זה.‬
‫לא!‬
‫לעזאזל!‬
‫מה עשית, לעזאזל?‬
‫היידן, זו את?‬ ‫-אתה לא יכול לעשות את זה.‬
‫זה לא אני.‬
‫אני רק כלי.‬
‫האי מוציא את הצדק לאור במלואו.‬
‫אם תהרגו כאן, תמותו.‬
‫אם תחזרו לסורכם, תמותו.‬
‫זה מה שאתם אמרתם, לא אני.‬
‫כולכם הסכמתם על זה‬ ‫כשחתמתם על טפסי ההשתתפות בפרויקט.‬
‫ואנחנו?‬
‫אנחנו כאן, בוני היפה שלי ואני,‬
‫כדי לוודא שזה יקרה, שהצדק ייעשה.‬
‫תחשבו עלינו...‬
‫כסיוט הכי גרוע שלכם.‬
‫באדיבות מערכת המשפט של ארה"ב.‬
‫לא, זה לא קורה באמת.‬
‫זה כן. זה קורה.‬
‫זה לא, אבל זה כן.‬
‫היא מתה, תראו אותה.‬
‫היא החליטה להרוג את ברודי‬ ‫על מה שהוא עשה,‬
‫לקחה את החוק לידיה וחשבה שהיא גיבורה.‬
‫זה בדיוק מה שגרם לה להישלח לכלא.‬
‫היא הייתה ילדה רעה מאוד‬
‫ועכשיו היא מתה.‬
‫גם כאן...‬
‫וגם שם בחוץ,‬
‫במציאות.‬
‫איפה זה "שם"?‬
‫לא, אנשים צופים בנו.‬
‫מנהל הכלא אמר לי בעצמו.‬
‫יש טכנאים ויש פסיכולוגים.‬
‫כן.‬
‫אבל יש כאן גם שטחים מתים.‬
‫זו מערכת חדשה לגמרי‬ ‫והיא מלאה בבאגים,‬
‫בדיוק כמו כל דבר אלקטרוני אחר.‬
‫אם הרשת הסלולרית גרועה,‬ ‫תתארו לכם כמה קשה להפעיל דבר כזה.‬
‫לא.‬
‫לא היו משקיעים בזה הון‬
‫ונותנים לכם להתרוצץ...‬ ‫אתם לא יכולים להתרוצץ ו...‬
‫אתם לא יכולים להרוג כאן אנשים!‬
‫את בטוחה בזה?‬
‫כבר ביטלנו את מחיקת הזיכרונות שלכם‬
‫לפני שהופעלנו.‬
‫בקרוב המוח שלכם יוצף בתמונות.‬
‫ממש בקרוב.‬
‫תרגישו כל כך רע‬
‫על כל הדברים הרעים שעשיתם‬
‫ותרצו להתאבד.‬
‫או גרוע מכך,‬
‫להרוג זה את זה.‬
‫על כל דבר קטן.‬
‫מים, הפיצ'פקעס שמצאתם בחוף,‬
‫כל המידע שצ'ייס מסתירה מכם.‬
‫שקרן, אני לא מסתירה כלום.‬ ‫-‬‫במקומך הייתי בורחת מכאן עכשיו.‬
‫מה איתכם?‬
‫מה איתנו?‬
‫אנחנו לא יכולים להרוג אתכם? זה אסור?‬
‫אתם יכולים לנסות.‬
‫אבל אנחנו יותר מהירים מכם,‬
‫יותר חזקים מכם ויודעים יותר מכם.‬
‫נראה אתכם מנסים.‬
‫אני באמת חושב שכדאי שתלכי,‬
‫לפני שהחבורה תבין‬ ‫כמה חשוב המידע שבידייך.‬
‫מידע ששווה להרוג בעבורו.‬
‫אל תקשיבו לו, טוב?‬
‫הוא רק מנסה לסכסך בינינו.‬ ‫-זה מצליח לו.‬
‫אל תשכחי לקחת את כל מה שגנבת מאיתנו‬ ‫בדרך החוצה.‬
‫אולי צ'ייס צודקת.‬ ‫-‬‫לא, אולי היא מטורפת כמו שחשבנו.‬
‫בבקשה.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫אני מתחננת.‬
‫אני מתחננת, בבקשה.‬
‫הנה!‬
‫מה זה?‬
‫הסתרת את זה עד עכשיו?‬
‫כן, למקרה שאצטרך את זה.‬
‫אלוהים, מי את בכלל?‬
‫הלוואי שידעתי.‬
‫המצב נהיה רציני, אה?‬
‫כן.‬
‫אנחנו אמורים למצוא את הדרך החוצה מכאן?‬
‫אם יש גרעין אמת בדבריה של צ'ייס,‬
‫אמור להיות... היגיון כלשהו, נכון?‬
‫בערך.‬
‫אנחנו לא יכולים למנוע מכם‬ ‫לנסות להגיע לאי השני,‬
‫אבל אל תעזבו בלי אישור מאיתנו.‬
‫אתם תדעו כשתקבלו אותו,‬ ‫אחרת נרדוף אחריכם‬
‫ונחסל אתכם.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫איזה אי שני?‬ ‫-אתם יודעים,‬
‫בימים הראשונים התבטלתם,‬
‫אכלתם בננות והשתכשכתם במים,‬
‫ותראו מה יצא לכם מזה.‬
‫התעסקתם בקקי והתקוטטתם זה עם זה‬
‫בלי לטרוח לחקור את המקום הזה.‬
‫חכו עד שתיזכרו מי אתם.‬
‫מה אתם.‬
‫זה יכעיס אתכם‬
‫ויעציב אתכם,‬
‫ותרצו לצוד ולהרוג,‬
‫להטיח את הראש בסלעים.‬
‫כן, לגמרי!‬
‫אז כדאי שתתכוננו.‬
‫אנחנו נהיה בסביבה‬
‫ונצפה בכם.‬
‫הכפר שדיברנו עליו, בצד השני של האי,‬
‫קיים באמת.‬
‫אבל אתם צריכים למצוא אותו.‬
‫מעתה והלאה, לכל דבר יש מחיר.‬
‫תזכרו את זה.‬
‫בהצלחה לכולם.‬
‫לעזאזל, זה היה קשוח, מותק.‬
‫"בהצלחה"?‬
‫אבל כן, כמו שהיא אמרה.‬
‫מה נעשה?‬
‫חייבים לעשות משהו.‬ ‫-לא.‬
‫לא צריך לברוח ולהתחבא‬ ‫רק כי הוא אמר.‬
‫נוכל להילחם בזה. נחכה,‬
‫נישאר יחד ואולי נצליח לנצח.‬
‫הם לא יהרגו אותי סתם משום מקום.‬
‫בטח, תשאלי את היידן.‬
‫די.‬ ‫-היידן?‬
‫את חושבת שהם יהרגו אותנו?‬ ‫-די!‬
‫זה שונה.‬
‫הם אמרו שזה היה הכרחי‬ ‫כי היא הרגה את ברודי.‬
‫הם אמרו שהם היו חייבים.‬
‫נכון?‬
‫אולי הם יחכו ויצפו בנו‬ ‫כדי לראות מה נעשה.‬
‫נעשה משהו?‬
‫או שנשב ונצלה מרשמלו?‬
‫לפני הכול...‬
‫מישהו רוצה להגיד משהו?‬
‫אני לא יודעת מה איתכם,‬ ‫אבל אני מתכוונת לנסות,‬
‫לצאת לדרך,‬
‫למצוא את הכפר.‬
‫נשמע כמו רעיון טוב.‬
‫אפשר לבוא איתך?‬
‫חשבתי שהחלטנו להישאר יחד.‬
‫מה קרה להחלטה הזאת?‬
‫דונובן עדיין חלש.‬
‫אני נשארת כאן... בצד הזה של האי.‬
‫גם אני.‬
‫כנ"ל.‬
‫אתה מוזמן לבוא איתנו.‬
‫אלא אם אתה רודף אחרי צ'ייס.‬
‫בסדר, אבוא לבדוק איתכם את הכפר.‬ ‫למה לא?‬
‫אבל אם זה בגלל הבחור ההוא, קלייד,‬
‫בגלל מה שהוא אמר,‬
‫זה רעיון גרוע...‬ ‫-זה פשוט עדיף.‬
‫כרגע.‬
‫מזון, מחסה...‬
‫זה הכי טוב בשבילנו.‬
‫כדאי שנצא לדרך‬
‫לפני שיחשיך.‬
‫היי.‬
‫אני מקווה שאתם לא מרגישים‬ ‫שעיכבתי אתכם‬
‫רק כי אני עוד לא מרגיש טוב.‬
‫כל אחד מהם היה יכול ללכת‬ ‫וזה לא היה מפריע לי‬‫,‬
‫את יודעת?‬ ‫-לא.‬
‫אמרתי לך, אתה צריך להישאר כאן ו...‬
‫אנחנו צריכים לתת לך לנוח‬ ‫ואתה צריך להחלים.‬
‫בסדר.‬
‫לא התכוונתי אלייך, בלייר.‬
‫את ואני צריכים להישאר יחד,‬ ‫ללא ספק.‬
‫אבל כל השאר‬
‫יכולים ללכת עם קיי-סי והאחרים אם תרצו.‬
‫נשמע שיש שם מקום נחמד.‬
‫לא.‬
‫מתאים לי להישאר כאן.‬ ‫-כן.‬
‫תודה, אבל כל ההסתובבויות האלה‬
‫כדי למצוא מקום יפה כמו המקום הזה...‬
‫אני נשארת.‬
‫חוץ מזה, אני חושבת שכולם...‬
‫אולי, אתה יודע, אנחנו צריכים פשוט...‬
‫לתת להם קצת זמן לבד.‬
‫במיוחד אחרי כל מה שקרה היום.‬
‫אין בעיה. רק בדקתי.‬
‫היי, ילדון,‬
‫בשביל מה כל קליפות הקוקוס?‬ ‫-מים.‬
‫אם ירד גשם, נשתה אותם.‬
‫דבר אחד פחות לריב עליו.‬
‫אם לכל אחד יהיה מכל,‬
‫אולי תרד הסבירות לכך‬ ‫שנתקוף זה את זה.‬
‫הם לא שיקרו על המקום הזה.‬
‫לא, הוא כאן.‬
‫זה נכון.‬
‫איזה מגניב!‬
‫אני הולך לחקור.‬
‫כבר בא לך להרוג אותי?‬
‫לא, עדיין לא. אדווח לך כשכן.‬
‫זה שלי.‬
‫ההצגה מתחילה.‬
‫בהחלט.‬
‫- סירופ שיעול -‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫נרדמתי.‬
‫איפה קופר?‬
‫אני לא יודע, מזמן לא ראיתי אותו.‬
‫תיזהר. לך לאט.‬
‫תנסה להפעיל יותר משקל... כן.‬
‫כן?‬ ‫-איך אתה מרגיש?‬
‫בסולם של אחת עד עשר?‬
‫שבע, וזה לא רע בכלל,‬
‫אחרי שאתמול זה היה יותר קרוב ל-20.‬
‫אבל אני מייחס את זה‬ ‫לכך שאת קוסמת ו...‬
‫לתרופות המדהימות.‬
‫היא אמרה לי שהיא ביקשה שלא יחיו אותה.‬
‫זה לא נמצא בתיק שלה.‬
‫היא לא רוצה להמשיך לחיות.‬
‫זו לא בעיה שלנו שהמסמכים הלכו לאיבוד.‬
‫זה לא קשור למסמכים, ריצ'רד,‬
‫אלא לחיים של מטופלת.‬ ‫-מספיק!‬
‫- אשפוז בבית חולים -‬
‫תקשיב לי.‬
‫בבקשה.‬
‫כולם סובלים מכאבים‬
‫וחצי מהם מתחננים בפניי שאסיים את חייהם.‬
‫זה לא חוקי במדינה הזאת.‬
‫אסור לנו לדבר על זה אפילו.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל היא ביקשה שלא יחיו...‬ ‫-המסמך אבד!‬
‫לכי הביתה, בלייר.‬
‫שתי כוסית יין ותשאירי את זה כאן.‬
‫בלייר?‬
‫את בסדר, בלייר?‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן, אתה...‬
‫התקדמת יפה, אבל...‬
‫אני חושבת שסיימנו להיום‬
‫ואתה צריך לנוח.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן.‬ ‫-את בסדר?‬
‫כן, בסדר גמור.‬ ‫-את בטוחה?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫הלו?‬
‫זה לא באמת כאן.‬
‫זו רק סימולציה.‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫מי את?‬
‫לא, זה לא אמיתי.‬
‫מתוקה.‬
‫תפסיקי.‬ ‫-את יכולה...‬
‫לעזור לי,‬
‫בבקשה?‬
‫לא, זו לא את.‬
‫אני יודעת שאת לא באמת בחיים.‬ ‫-כן.‬
‫כי הרגת אותי!‬
‫מה?‬ ‫-איזה...‬
‫דבר לא טבעי...‬
‫להרוג את אמך שלך.‬
‫לא, את לא אימא שלי.‬
‫אני לא אימא שלך.‬
‫את לא היא, את לא אמיתית.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬