‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אני לא יכולה לזוז מהצוואר מטה.‬ ‫-יהיה בסדר.‬
‫אני... היי.‬
‫אני לא יכולה לזוז.‬ ‫-את יכולה.‬
‫לא, אני לא יכולה לזוז מהצוואר מטה.‬ ‫-זה רק...‬
‫אני משותקת.‬ ‫-לא נכון, אני מבטיחה לך שלא.‬
‫תסתכלי עליי. את לא מסתכלת עליי בכלל.‬
‫שלום.‬
‫אני מסתכלת עלייך‬
‫ואומרת לך שאת בסדר גמור.‬
‫את רואה?‬
‫אם היית משותקת,‬ ‫לא היית מרגישה את זה.‬
‫מה זה?‬
‫אני מרגישה קרח בוורידים.‬
‫יש לזה טעם של מתכת.‬
‫זה רק אנטיביוטיקה.‬
‫איך הגעתי...‬
‫הייתי על אי. איך הגעתי לכאן?‬
‫רגע, חכי.‬
‫מה נתת לי עכשיו?‬
‫איך את מרגישה עכשיו?‬
‫קצת יותר טוב, אני מקווה.‬
‫לפי כל המדדים, את בסדר גמור.‬
‫מי אתה?‬
‫אני ד"ר קונרד.‬ ‫אני משגיח עלייך בזמן שאת כאן.‬
‫איפה זה "כאן"?‬
‫אני בטוח שאת רוצה לדעת הרבה דברים.‬
‫כן.‬ ‫-יש לך שאלות...‬
‫איך ירדתי מהאי?‬
‫מישהו ידבר איתך על זה בקרוב,‬
‫אני מבטיח.‬
‫מישהו אחר אמר לי שצעקת‬
‫על כך שאת משותקת‬
‫או משהו כזה.‬ ‫-כן.‬
‫אני לא יכולה לזוז,‬
‫מהצוואר מטה. אפילו האצבעות לא זזות.‬
‫מה עשית הרגע? איך עשית את זה...‬
‫סליחה, האחות הייתה צריכה להסביר לך.‬
‫זה מעין שדה כוח,‬ ‫וזה נשמע כמו מדע בדיוני,‬
‫אבל זה פשוט שדה מגנטי.‬
‫זה הכול, שדה כוח מגנטי שמונע תזוזה.‬
‫זה בעצם למען הבטיחות שלך.‬
‫ו...‬ ‫-ומה?‬
‫הוא גם דרוש...‬
‫לכל אסירי הכלא.‬
‫לא, רגע, אני מצט... הכלא?‬
‫מיד ידברו איתך על זה.‬
‫רגע!‬
‫לא, אל תלך, בבקשה!‬
‫חכה, בבקשה!‬
‫תן לי לצאת, תפתח את הדלת!‬
‫בחייך, אני רק רוצה לדבר איתך!‬
‫הלו?‬
‫בואי איתנו, בבקשה.‬ ‫-לאן הולכים?‬
‫קומי.‬
‫וואו, זאת הייתה רק שאלה.‬ ‫-לאט ובזהירות.‬
‫תירגעו, רק נעמדתי.‬
‫קשה להאמין שמישהי כמוך‬ ‫מסוגלת לעשות כל כך הרבה צרות.‬
‫אני קטנה אבל עוצמתית.‬
‫זה טוב.‬
‫את המצאת את הביטוי הזה?‬
‫אמי המציאה.‬
‫בעצם, אני חושבת שהיא המציאה אותו.‬
‫זה פשוט קפץ לי לראש.‬
‫אני לא יודעת אם אמי או אישה אחרת‬ ‫אמרה לי את זה בילדותי.‬
‫אהבתי, זה מתאים לך.‬
‫קטנה אבל עוצמתית.‬
‫מן הסתם, כל ההכשרה הצבאית שעברת‬
‫הוסיפה לזה לא מעט. הקיצר...‬
‫איך את מרגישה?‬
‫הרופאים חושבים שאת בסדר.‬
‫זה מה שהם אומרים,‬
‫אבל רציתי לשאול אותך בעצמי‬
‫כי זה לא קרה מעולם‬
‫בכל הניסויים שלנו,‬
‫שמישהי כמוך מתעוררת ככה.‬
‫מן הסתם, כל הדבר הזה הוא חדש לגמרי.‬
‫נו, איך את מרגישה?‬
‫בסדר גמור, אדוני.‬ ‫-אל תעשי את זה.‬
‫אל תקראי לי אדוני.‬
‫אני מנהל הכלא, או המנהל ולס.‬
‫אני בסדר, המנהל.‬
‫כלומר, פרט לזה‬
‫שאין לי מושג מה קורה כאן לכל הרוחות,‬
‫אפשר להגיד שאני ממש אחלה.‬
‫תמציתית אך כנה, אה?‬
‫נכון? אהבתי.‬
‫אהבתי מאוד.‬
‫רוצה איזו כוסית?‬
‫אני רוצה, אבל את בטח לא אמורה לשתות, נכון?‬
‫אשתה לבד.‬
‫אין בעיה בכלל.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫איזה צליל נפלא, את יודעת?‬
‫עם קרח?‬
‫אני מת על זה.‬
‫ובכן, עלמתי,‬
‫אולי תסובבי את הכיסא‬ ‫כדי שנדבר כמו שצריך.‬
‫את יכולה לעשות את זה?‬
‫נהדר, זה מושלם.‬
‫את מודאגת.‬
‫יש לך שאלות.‬
‫זה הגיוני לגמרי.‬
‫קדימה, תשאלי אותי כל דבר.‬
‫אני לא צוחק, זה הזמן.‬
‫בסדר.‬
‫למה אני כאן?‬
‫כלומר, למה אני בכלא?‬
‫מה עשיתי כביכול?‬
‫זו השאלה החשובה שלך, למה את כאן?‬
‫אפשר לדבר על זה יום שלם,‬
‫אבל אחרים אמורים להגיד לך את זה,‬ ‫בעלי ידע,‬
‫שתבלי איתם מחר זמן איכות.‬
‫אבל כרגע, בינינו,‬
‫האי לא מעניין אותך יותר?‬
‫מה היה כל החרא הזה?‬
‫הדקות הראשונות על החוף...‬
‫בטח דפקו לך את המוח.‬
‫כן, זה די מדויק.‬ ‫-יופי.‬
‫זה אמור להיות...‬
‫מבלבל, מעורר אי נוחות.‬
‫כך זה תוכנן.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫את עדיין לא מבינה.‬
‫לא, כנראה שלא. אני לא...‬ ‫-לא היית...‬
‫שם באמת.‬
‫זו הייתה סימולציה.‬
‫אחד הדברים הווירטואליים‬
‫שחבורת גיקים המציאו עם האייפד שלהם.‬
‫רגע, מה?‬
‫כל החרא המוזר הזה,‬ ‫השלט "מצאו את הדרך חזרה",‬
‫השטויות הקבורות בחול,‬
‫זה נראה לך נורמלי?‬
‫לא, כנראה שלא, עכשיו כשאני חושבת על זה.‬
‫היית שם‬
‫על האי, אבל רק בראש שלך.‬
‫את ותשעת האחרים,‬ ‫כולכם אסירים בכלא הזה‬
‫ולכולכם ניתנה הזדמנות להיות שם‬
‫ולראות מה יקרה‬ ‫אם תקבלו הזדמנות שנייה, אפשר לומר.‬
‫דף חדש.‬
‫אני יודע שזה נשמע מטורף,‬
‫אבל זו האמת...‬ ‫-לא.‬
‫לא, זה לא אפשרי.‬
‫אני מבטיח לך שכן.‬
‫אני לא מטורפת, אני יודעת שהייתי באי.‬
‫זה היה אמיתי, הייתי שם.‬
‫הקיצר, אני מבין.‬
‫אני מבין.‬
‫זה בטח דופק לך לגמרי את המוח כרגע.‬
‫הרי איך אפשר שלא?‬
‫זה נשמע כמו "אזור הדמדומים" או משהו,‬
‫ללא ספק, אבל זו האמת.‬
‫האמת המוחלטת והמלאה,‬
‫ואני מוכן להישבע בספר התנ"ך אם תרצי.‬
‫הרגשתי שזה אמיתי.‬ ‫-אני לא אומר שזה לא קרה,‬
‫שלא הרגשת כאב‬ ‫או שאנשים לא יכלו למות, כי הם יכלו.‬
‫אבל זה בכל זאת קרה רק במוח שלך.‬
‫זה מובן?‬
‫אני מקווה שהתכוונת לזה‬
‫כי אחרי שנסיים כאן,‬
‫מבחינה פיזית, פסיכולוגית וכל החרא הזה,‬
‫מקווים לשלוח אותך שוב.‬
‫תתכונני.‬
‫הגיע הזמן לישון.‬
‫זה לא בשבילי, נכון?‬ ‫-זה כן.‬
‫הוראות הרופא.‬ ‫-למה?‬
‫אל תרימי עליי את הקול.‬
‫אני לא מרימה את הקול.‬ ‫-את נסערת.‬
‫אני רק שואלת שאלה.‬ ‫-זה יעזור לך לישון, זה הכול.‬
‫אני לא רוצה.‬ ‫-סוהרים.‬
‫אין צורך.‬ ‫-תורידי את הידיים.‬
‫הידיים שלי למטה.‬ ‫-לא נכון, את תוקפנית.‬
‫אני לא תוקפנית.‬ ‫-סוהרים, בבקשה.‬
‫לא!‬
‫תפסיקי, בבקשה.‬
‫תתרחקו ממני!‬
‫הצילו!‬ ‫-תשתקי.‬
‫הצילו!‬ ‫-אל תזוזו!‬
‫לכו אחורה!‬ ‫-הצילו!‬
‫תשתקי. לכו אחורה!‬
‫שחררי את האחות!‬ ‫-תתרחק!‬
‫חדלו אש, עצרו!‬
‫היא כאן!‬
‫כל תאי הכלא ננעלים.‬
‫אני חוזרת, כל התאים ננעלים.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫כבר לא כזאת קשוחה, נכון?‬ ‫-תורידו אותי מכאן!‬
‫רגע!‬
‫לאן אתם הולכים? תחזרו!‬
‫אתם לא יכולים לעשות את זה!‬
‫מה זה המקום הזה, לעזאזל?‬
‫לעזאזל.‬
‫הפגישה תתקיים למטה.‬
‫בטוחה שאת לא רוצה לעשות קיצור דרך?‬
‫שבי, בבקשה.‬
‫אני ד"ר סטיבנסון.‬
‫אני אחת הנוירו-ארכיטקטיות‬ ‫שפיתחו את הסימולציה הזאת.‬
‫זה אומר...‬ ‫-כשאת אומרת "סימולציה"...‬
‫אני מתכוונת למשהו מדומה,‬
‫חוויה מלאכותית.‬
‫בסדר.‬ ‫-היא מתכוונת‬
‫שאת נמצאת גם בתוכה וגם מחוץ לה בו זמנית.‬
‫גם יין וגם יאנג.‬
‫אלוהים אדירים,‬
‫ואני חשבתי שאני הסברתי בצורה גרועה.‬ ‫-המנהל, בבקשה.‬
‫עכשיו זה הזמן שלנו.‬
‫תמשיכי.‬
‫היית מורדמת.‬
‫בעצם יותר מזה,‬
‫בתרדמת רפואית,‬
‫למען הכנות והשקיפות המלאה.‬
‫הגוף הפיזי שלך היה מחוץ למשחק,‬
‫אבל המוח שלך...‬ ‫-זה לא משחק.‬
‫סליחה, לא התכוונתי.‬
‫אל תכני את זה משחק, בבקשה.‬
‫אל תטיף לי, פרופסור.‬
‫בסדר, הבנתי את כוונתך.‬
‫יופי, טוב מאוד.‬
‫אבל ההרגשה הייתה... כל כך מציאותית.‬
‫זה פשוט נראה לגמרי...‬
‫אני לא מסוגלת לתפוס שזה לא היה אמיתי.‬
‫אני סוציולוג, ד"ר דפו.‬
‫את אולי לא זוכרת, אבל זה לא חשוב.‬
‫זה מה שחשוב,‬
‫איך הלך לך שם לדעתך?‬
‫אני לא מבינה את השאלה.‬
‫גרוע, באופן כללי?‬
‫אני בחיים.‬
‫זה טוב, נכון?‬
‫לא היה לי מושג מה אני עושה.‬
‫רגע, אמור להיות שם קו סיום או משהו, או...‬
‫אנחנו אמורים לחפש משהו,‬
‫או פשוט...‬
‫לנסות לשרוד עד שמישהו ייקח אותנו?‬
‫פשוט, זה לא היה ברור.‬
‫בדיוק, גם אני הרגשתי ככה.‬
‫למה זה רלוונטי?‬
‫זה רלוונטי כי היא המשתתפת הראשונה‬ ‫שדיברנו איתה, והיא מסכימה איתי.‬
‫לכן זה רלוונטי מאוד לדעתי.‬
‫תמשיכי, בבקשה.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫למה אנחנו לא זוכרים שום דבר?‬
‫ואיך אפשר להיות טובים או גרועים‬ ‫בדבר שאנחנו לא מבינים?‬
‫זו השאלה הגדולה שכולנו שואלים.‬
‫טבע לעומת סביבה.‬
‫האם נוכל לשנות את הנסיבות של אדם‬ ‫ובכך לשנות את האדם עצמו?‬
‫בהתאם לשאיפה זו,‬
‫הזיכרונות שלך נמחקו לעת עתה‬
‫וניתנה לכולכם הזדמנות להתחיל מחדש.‬
‫היו לה עימותים אלימים מילולית ופיזית‬
‫עם לפחות חצי מהמשתתפים האחרים עד כה.‬
‫זה ניצחון מבחינתנו?‬
‫כן?‬
‫אני מקווה שלא.‬
‫אני חושבת שהיא הייתה מצוינת.‬
‫אני לא.‬ ‫-אז דעותינו חלוקות.‬
‫כן, חלוקות מאוד.‬
‫עוד מישהו?‬
‫אני חייבת לומר‬ ‫שאני נוטה לא לתת לה לחזור לאי.‬
‫למה?‬ ‫-כי...‬
‫היא לא תואמת אף אחד מהקריטריונים‬ ‫שהיו לה לפני הסימולציה.‬
‫היא התגלתה כפזיזה, אינטרסנטית‬ ‫וצמאת דם למדי.‬
‫היא אספה כלי נשק ושמרה מידע לעצמה.‬
‫אני מבססת את דעתי‬ ‫על הנתונים הזמינים לנו.‬
‫טוב, מי העיר אותי?‬
‫למה זה קורה לי?‬
‫אין לנו תשובה על כך, לצערנו.‬
‫את...‬
‫ייתכן שעשית את זה לעצמך. כך נראה.‬
‫אבל זה מוזר מאוד.‬
‫הגיע הזמן לארוחת צהריים.‬
‫שימו לרגע בצד את האמירות השטחיות שלכם‬
‫ולכו לקפיטריית המנהלים.‬
‫אצטרף אליכם עוד מעט.‬
‫לפני כן, בואי נדבר קצת. מה דעתך?‬
‫נשב בשמש‬
‫ונפטפט קצת. נשמע טוב?‬
‫יש לי ברירה?‬
‫אני מצטער, הבנתי לאן הם חותרים.‬
‫האידיוטים האלה אוהבים לדבר המון‬ ‫ולשמוע את עצמם מדברים.‬
‫הם מסוגלים גם לריב‬ ‫על הצבע של מברשת שיניים.‬
‫תצטרכי להתמודד עם עוד כמה מפגשים כאלה,‬
‫אם הם לא יגיעו להסכמה כשיצביעו‬
‫על השאלה אם את מתאימה לשיקום.‬
‫זו לימונדה אמיתית, דרך אגב.‬ ‫-היא לא רק בראש שלי?‬
‫את בדרנית קטנה.‬
‫הקיצר, תשמעי,‬
‫בינינו,‬
‫באמת, כי ממש לא אכפת לי‬
‫מה הדפוקים האלה עומדים להגיד,‬
‫ממש לא אכפת לי.‬
‫הם כאן רק כדי שנקבל מימון מהממשלה‬
‫על הדבר הזה.‬
‫ככה זה הולך.‬
‫אני צריך לשבת ולהקשיב להם,‬ ‫זה אולי נכון,‬
‫אבל לא חייב לעשות כל מה שהם אומרים.‬
‫הם נותנים לי... המלצות, ואז אני...‬
‫מוצא דרכים לגרום לדברים לקרות, את מבינה?‬
‫אני מבצע דברים, ולכן...‬
‫אני עדיין מנהל את העניינים,‬ ‫ולא משום סיבה אחרת.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫אני לא מאמין בשטויות האלה.‬
‫לא עיצבתי את זה, לא המצאתי את זה‬
‫ואני חושב שזה בזבוז זמן אחר גדול‬
‫ובזבוז כסף על אנשים שלא מגיע להם, בכנות.‬
‫זה סתם בלגן אחד גדול.‬
‫בעוד שוטרים מתרוצצים, נורים‬
‫ונהרגים כי אין להם ציוד מתאים‬
‫להילחם בפשע מלכתחילה.‬
‫אבל... אני האדם שמונו לנהל את זה,‬
‫ואני אמור לנסות וליישם את תוכנית הפיילוט‬
‫ברמת המדינה.‬
‫אז...‬
‫כולם משגיחים עליי בשבע עיניים,‬
‫כולל נשיאת ארה"ב בכבודה ובעצמה.‬
‫אפילו היא מפקחת.‬
‫אבל יש לנו כמה שפנים בכובע,‬
‫לי ולמושל, תסמכי עליי.‬
‫ובאשר לך,‬
‫את תחזרי לשם, אם יאפשרו לך,‬
‫אל האי,‬
‫ותמשיכי לעשות את מה שעשית עד עכשיו,‬
‫ותתמודדי עם כל ההתקלות‬ ‫של התחמנים מחדר השליטה.‬
‫ותאמיני לי, גברת,‬
‫הם מתכננים הרבה דברים מטרידים.‬
‫דברים מפתיעים.‬
‫כל מיני דברים שעלולים להרוג אותך.‬
‫נחשי מה, אם את מתה שם,‬
‫את מתה גם כאן.‬
‫זה מה שקרה לברודי?‬
‫ברודי.‬
‫הוא היה חתיכת חרא, אנס ורוצח,‬
‫והוא חזר לזה ברגע שהייתה לו הזדמנות.‬
‫הוא איננו.‬
‫בחוץ. מת.‬
‫אם את עושה משהו לא בסדר,‬ ‫האי מחזיר לך על זה.‬
‫אם את הורגת מישהו, האי הורג אותך.‬ ‫סיבה ותוצאה, כך הוא תוכנן.‬
‫אבל נחשי מה?‬
‫המשחק הוא לא מה שהרג אותו,‬
‫אלא אחד מכם.‬
‫בטח לא ידעת את זה.‬
‫לא.‬
‫לא ידעתי.‬
‫אבל זה הגיוני, כשאני יודעת...‬ ‫-כן, הוא מת.‬
‫הצוות הרפואי שזה קורה בגלל ההלם,‬ ‫כשאת רואה את עצמך מתה,‬
‫אבל בכל מקרה, הוא איננו.‬
‫הקיצר...‬
‫את יוצאת דופן בחבורה הזאת,‬
‫עם הסיוטים שלך וכו',‬
‫פענחת הבה דברים.‬
‫רוב האנשים מהסוג שלך,‬ ‫ואני מתכוון לפושעים חארות כמוך,‬
‫לא מגיבים לזה כמוך.‬
‫תקשיבי לי ותדעי דבר אחד,‬
‫אשים עלייך עין מעתה והלאה‬
‫ואצפה בכל דבר שתעשי‬
‫אם תחזרי לשם. הבנת, מותק?‬
‫כן, אדוני.‬
‫סליחה, המנהל.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אוותר לך הפעם.‬
‫אני בטוח שנדבר שוב לפני שתלכי.‬
‫- מתקן כליאה טקסס -‬
‫סליחה.‬
‫את שומעת אותי?‬
‫הבנת את מה שאמרתי?‬
‫סליחה?‬
‫את שומעת אותי?‬
‫סליחה?‬
‫הבנת את מה שאמרתי?‬
‫לא, מצטערת. המחשבות שלי נדדו לרגע.‬
‫אמרתי שדיברנו בינינו‬
‫והתייעצנו זה עם זה, ואנחנו מעדיפים‬
‫שתחזרי לתוכנית בזמן זה.‬
‫מה? לא!‬
‫לא, אני מצטערת. לא תודה.‬ ‫אני לא חוזרת לשם.‬
‫אני מצטערת, זה לא תלוי בך.‬ ‫ההחלטה התקבלה.‬
‫לא!‬ ‫-אנחנו בטוחים שתוכלי...‬
‫לא, אני לא חוזרת לשם!‬ ‫אתם לא מבינים את זה?‬
‫רוצים לדעת מה דעתי על ההחלטה?‬ ‫-כן.‬
‫היא יכולה ללכת להזדיין‬ ‫וכולכם יכולים ללכת להזדיין!‬
‫עזבו אותי!‬
‫אני לא חוזרת לשם!‬
‫תפסיקו!‬
‫אני לא חוזרת לגיהינום!‬
‫אם תתנהגי כמו כלב, תיקשרי ברצועה. הבנת?‬
‫האמת היא שקיוויתי שיוציאו אותך מהתוכנית.‬
‫אני לא אוהב גורמים לא צפויים כמוך.‬
‫מהו המקום...‬
‫שאני חולמת עליו?‬
‫החדר ההוא. מה עשיתי?‬
‫כבר ראיתי את המקום הזה,‬
‫את הדם.‬
‫מה המשמעות של זה?‬
‫אתה לא יכול לשחק לי במוח כל הזמן.‬
‫ומי היא האישה הזאת?‬
‫מצטער, קטנטונת,‬
‫זה דבר שאני יודע ואת תגלי.‬
‫תראו, תראו...‬
‫יש לך אגרוף ימני לא רע!‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫הרבה אסירים רצו להחטיף לי במהלך השנים,‬
‫גברים גדולים ממך.‬
‫אבל מעטים הצליחו.‬
‫זה אומר שנכסת לקבוצה נבחרת, אפשר לומר.‬
‫נפגשתי איתך כאן בשמש‬
‫כדי לעזור לך להיכנס למצב רוח של...‬ ‫-של מה?‬
‫את יודעת מה.‬
‫בבקשה, אני לא רוצה לחזור לשם.‬ ‫אל תחזיר אותי,‬
‫בבקשה.‬ ‫-סיימנו.‬
‫אני רוצה שתיקחי את הזמן‬
‫ותתכונני נפשית,‬
‫כי הכול יהיה יותר קשה עכשיו, בגללך.‬
‫רק כדי לוודא שאנחנו מבינים זה את זה,‬
‫האנשים האלה יזכירו לך מי הבוס כאן.‬
‫היא שלכם.‬
‫צאו בבקשה.‬
‫עכשיו!‬
‫אני ד"ר וייס.‬
‫אני הפסיכיאטרית.‬
‫שמעתי שהייתה... תאונה,‬
‫ורציתי לבדוק מה שלומך.‬ ‫-כן, תאונה.‬
‫במקרה חסמתי את הדרך להרבה אגרופים.‬
‫אין לי הרבה זמן.‬
‫זה מנוגד לנהלים, אני לא אמורה להיות כאן,‬
‫אבל המנהל נוטה להיות קצת... טיפש לפעמים.‬
‫לפני שהתחלנו בזה,‬
‫במהלך הניסויים, את זוכרת משהו‬
‫מלפני שהתעוררת על האי?‬
‫כל דבר שהוא?‬
‫לא ממש.‬
‫אמרו לנו שלא תזכרי שום דבר,‬
‫אבל אי אפשר לדעת בוודאות.‬
‫שום דבר כאן לא בטוח.‬
‫אני אגיד לך מה בטוח, אני לא רוצה לחזור.‬
‫אני מבינה, אבל אנחנו זקוקים לך.‬
‫תדעי דבר אחד,‬
‫לפעמים המסע אינו רק פיזי, כן?‬
‫את חייבת להישאר בחיים.‬
‫החוזק הגופני הוא חשוב,‬ ‫אבל הוא לא הדבר היחיד.‬
‫מה זה...‬ ‫-אני לא יכולה לומר יותר.‬
‫אין לי מושג אם תזכרי את זה כשתחזרי,‬ ‫אבל אם כן,‬
‫תישארי במסלול ותמצאי את הדרך חזרה.‬
‫אל תיתני למנהל לנצל אותך למטרותיו.‬ ‫אני לא אמורה להגיד את זה בלי הוכחה,‬
‫אבל אני חושבת שהוא משבש את תוצאות הניסוי.‬
‫לכן, כשהתעוררת בעצמך,‬
‫רציתי לבקש שתרגלי בשבילי...‬ ‫-אפשר לעזור לך?‬
‫לא, תודה. אני בדיוק הולכת.‬
‫את לא אמורה להיות כאן לבד איתה.‬
‫יש לי זכות לבדוק את הפציינטית שלי,‬
‫במיוחד אחת שהתעוררה באמצע ניסוי.‬
‫- האחות גולדינג -‬
‫קחי את זה.‬ ‫-לא, מספיק עם התרופות.‬
‫את צריכה את זה בשביל השלב הבא בתהליך.‬ ‫-אמרתי לא.‬
‫זה או כדורים, או...‬
‫בסדר, כדורים.‬
‫אסירה עוברת!‬
‫היא נכנסת לרכב!‬
‫- אי מציאות -‬
‫אוי, לא.‬
‫קופר.‬
‫טיילור?‬
‫אלוהים אדירים, לא!‬
‫נו, מה דעתך?‬
‫מה המקום הזה?‬ ‫-את יודעת.‬
‫לא נכון.‬
‫בטח שכן, תחשבי על זה.‬
‫ברצינות, איפה אני?‬
‫זה הבית.‬
‫לא.‬
‫מעולם לא הייתי כאן.‬
‫טוב. מה שתגידי, צ'ייס.‬
‫תרסנו אותה, העזרה בדרך.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫הרגל מגעיל.‬
‫אתה חושב שיש להם סיכוי?‬
‫לא אם זה תלוי בי.‬
‫קדימה, תפעילו את זה!‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬