‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫הלו?‬
‫יש כאן מישהו?‬
‫היי.‬
‫את יודעת איפה אנחנו?‬
‫אנחנו מכירות?‬
‫איך קוראים לך?‬
‫אני לא מצליחה להיזכר.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫זה כל כך מוזר, אין לי ארנק,‬
‫אין תעודת זהות. אין עליי שום דבר‬ ‫חוץ מהקונכייה שהחזקתי כשהתעוררתי.‬
‫מצאת משהו?‬
‫מה יש לך שם?‬
‫מצאתי את זה לידי על החוף.‬
‫הרבה יותר שימושי מקונכייה.‬
‫אז אנחנו לא יודעות מי אנחנו או איפה אנחנו‬
‫ויש לנו שני חפצים.‬
‫לא.‬
‫לך יש חפץ‬
‫ולי יש חפץ.‬
‫אני לא מכירה את עצמי‬
‫ואני לא מכירה אותך.‬ ‫-בדיוק.‬
‫את לא מכירה אותי.‬
‫אולי אני ידידותית.‬
‫ואולי לא.‬
‫תקשיבי, אני אניח את הקונכייה.‬
‫אולי תניחי את הסכין?‬ ‫רואים שאת לא יודעת איך מחזיקים אותה.‬
‫תגידי לי משהו,‬
‫איך את יודעת דבר כזה?‬
‫איך את יודעת?‬
‫תחזירי לי את הסכין.‬
‫הלו?‬
‫תני לי את זה.‬
‫אנחנו לא לבד, לא כדאי שננופף...‬
‫היי.‬
‫יש עוד אנשים מאחורי העיקול.‬
‫משהו לא בסדר אצלה.‬
‫תביאי לכאן.‬
‫טוב, כולם יחד.‬
‫בסדר.‬
‫תורידו את זה ותניחו.‬
‫טוב.‬ ‫-תביאו את זה לכאן.‬
‫כן, לשם.‬
‫תנוחו.‬ ‫-מה עוד צריך?‬
‫כן, זה טוב.‬
‫אני אביא אגוזי קוקוס.‬
‫קח רק שלוק קטן.‬
‫אין בזה הרבה נוזל.‬ ‫-תודה.‬
‫אף אחד לא זוכר שום דבר‬ ‫מלפני שהתעוררנו כאן?‬
‫אני לא זוכר כלום.‬ ‫-כלום.‬
‫גם אני לא.‬
‫כלום.‬
‫לא ייתכן שלכולנו יש אמנזיה.‬
‫אולי יצאנו לאיזה...‬
‫טיול מטעם העבודה או משהו?‬
‫כי הבגדים שלנו זהים זה לזה.‬
‫אני לא חושבת שזה יום גיבוש.‬
‫אז מה זה? המטוס שלנו התרסק?‬
‫הספינה שלנו? תחשבו על זה.‬
‫עשרה אנשים ניצלים מדבר כזה‬
‫בלי אף פציעה?‬
‫לא ראינו מזוודות שצפות במים.‬
‫אין גופות.‬ ‫-גופות לא צפות...‬
‫בהתחלה.‬
‫זה לוקח זמן.‬
‫אני רק אומרת שזה לא מסתדר.‬
‫את צודקת, זה לא מסתדר.‬
‫לכן אני אומרת...‬ ‫-לא מסתדר?‬
‫תגידי את זה שוב, לא מסתדר.‬
‫זה גורם לך להרגיש יותר טוב? לא מסתדר.‬
‫את יודעת, את ממש עוינת.‬
‫ואת ממש כלבה.‬
‫אפשר להסתכל על החולצה שלך?‬ ‫-מה?‬
‫אל תזוזי.‬
‫מה זה, חרק?‬
‫לא, אני רוצה לבדוק את התגית.‬
‫- בלייר -‬
‫בלייר.‬
‫זה השם שלך?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫תבדקי את שלי.‬ ‫-בסדר.‬
‫תבדוק את שלי.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫טיילור.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫תראי לי.‬ ‫-כתוב קיי-סי.‬
‫קיי-סי?‬ ‫-כן.‬
‫מוזס.‬ ‫-מי זה?‬
‫דונובן.‬
‫אולי אלה מעצבים.‬
‫בחייך, לכולנו אותה תגית? אותו מותג?‬
‫שמי קופר. אני לא זוכר את זה בכלל.‬
‫צ'ייס. גם אני לא.‬
‫מה שמך?‬ ‫-בלייר.‬
‫ברודי.‬
‫תזרום עם זה.‬
‫זה שם יפה.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫מישהו רוצה לצאת איתי לסיבוב?‬
‫לאן?‬ ‫-אני לא יודעת,‬
‫אני רוצה להבין מה קורה כאן.‬
‫מה יש להבין?‬
‫איפה אנחנו, מי אנחנו,‬ ‫את יודעת, פרטים קטנים כאלה.‬
‫הרגע גילינו את השמות שלנו.‬
‫זה מספיק ליום אחד.‬
‫אולי גילינו את השמות שלנו.‬
‫עוד מישהו?‬
‫נראה שלא, צ'ייס.‬
‫יודעת מה, קיי-סי?‬
‫אולי גילית את השמות שלנו,‬
‫כל הכבוד לך,‬ ‫אבל אני כבר בחרתי שם בשבילך.‬
‫זה בטח אותו שם שבחרתי בשבילך.‬
‫את יודעת מה?‬
‫אני אבוא איתך לבדוק את השטח.‬
‫כן, גם אני.‬
‫עוד מישהו?‬
‫נראה לי שאשאר כאן.‬
‫אני אמצא אוכל.‬ ‫-בסדר.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫לעזאזל, זה קורה כל פעם.‬
‫לא.‬
‫מצאת חפץ בכל מקום שמישהו שכב בו.‬
‫כן, מזל שבאנו בזמן.‬
‫אחר כך תהיה גאות.‬
‫זה לא צירוף מקרים.‬ ‫-‬‫בהחלט לא.‬
‫מה אנחנו עושים כאן בכלל?‬
‫אולי מתנו וזה גן העדן.‬
‫כן, בטח.‬
‫איזו הפתעה, הוא חושף שרירים.‬
‫אולי כדאי ש...‬
‫נחפש מים מתוקים ומקום מחסה.‬
‫כן, בואו נעשה את זה.‬
‫בעצם...‬
‫אין לי כוח לבחורה ההיא.‬
‫אני חוזר לאחרים. חם לי מדי.‬
‫כן, זה רעיון טוב.‬
‫חניך מצטיין בצופים לא משקר.‬
‫תודה שאתה לא מכריח גם אותי.‬
‫לאן אתה רוצה ללכת?‬ ‫-בואי נלך לשם.‬
‫אני רק אומר...‬
‫שאולי חוצנים הנחיתו אותנו כאן‬ ‫כדי לקצור את איברינו.‬
‫טוב, זו תיאוריה אחת.‬
‫מישהו סובל מפציעות שניתן לראות או מכאבים?‬
‫לא.‬ ‫-זה אומר שהאמנזיה לא נגרמה מפגיעה.‬
‫היי, קיי-סי,‬
‫את רוצה לשבת איתנו?‬
‫טוב לי כאן, תודה.‬
‫מישהו זוכר משהו?‬
‫אני זוכרת במעורפל‬ ‫שאני ממש שונאת אופטימיסטים.‬
‫אולי אומר מילה,‬
‫ותגידו את הדבר הראשון שעולה לכם?‬
‫אולי זה יחשוף משהו.‬
‫טוב.‬
‫אוכל.‬
‫ירק.‬
‫גוויעה ברעב.‬
‫כריכים.‬
‫בית.‬
‫מבנה.‬
‫נטושים.‬
‫כריכים.‬
‫משרות.‬
‫עבודה.‬
‫מה עם "אימא"?‬
‫אבא.‬ ‫-ילדים.‬
‫היי.‬
‫כן, תודה.‬
‫מסתבר ששמי היידן.‬
‫מסתבר ששמי מייסון.‬
‫שניים חזקים מאחד.‬
‫למה התחלת עם אוכל? אני מת מרעב.‬
‫בוא נפתח כמה אגוזי קוקוס.‬
‫בסדר, תודה.‬
‫מה את חושבת על כל האנשים האלה?‬
‫בכנות, הם לא מתוחכמים.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הם לוטשים עיניים זה בזה‬ ‫ומסתמכים על משיכה מינית.‬
‫אני...‬
‫שופטת אותם בשקט ובצורה אינטלקטואלית.‬
‫את מדברת מצחיק.‬
‫אתה לא מדבר בכלל.‬
‫זה בסדר.‬
‫כן, אש. זה מצליח.‬
‫- הצילו -‬
‫צריך להיזהר מחשיפה ארוכה לשמש.‬
‫תודה, אימא.‬
‫מלנומה זה דבר רציני.‬
‫את חוסמת את האור.‬
‫אני אעזור להם.‬
‫בסדר, מותק.‬
‫לא ראיתי אף מטוס מאז שהתעוררנו כאן,‬
‫אז בהצלחה עם זה.‬ ‫-מה,‬
‫אין טעם לנסות?‬
‫אני רק רוצה לבלות את שארית חיי‬ ‫על האי הבודד הזה בשלווה,‬
‫אם לא אכפת לך.‬
‫לכי על זה.‬
‫- "אי התעלומות" -‬
‫מה לעזאזל?‬
‫איפה האחרים?‬
‫מפלרטטים זה עם זה איפשהו. למי אכפת?‬
‫רוצה להיכנס למים?‬
‫לא.‬
‫מובן שלא.‬
‫תפסיקי לייבב.‬
‫בואי לשחות.‬ ‫-אני לא, אני משתזפת.‬
‫חדל ממעשיך!‬ ‫-היי.‬
‫באתי לעזור לכם. מה אפשר לעשות?‬
‫תראו מי חזרה.‬ ‫-קדימה, לוזרים, בואו למים!‬
‫קדימה!‬
‫מה הבעיה?‬
‫אנחנו בגן עדן, בואו ניהנה קצת.‬
‫את לא יודעת לשחות?‬
‫היא יודעת לשחות.‬
‫כדאי?‬
‫אתה יודע מה? חם כאן.‬
‫לעזאזל!‬
‫זהירות, אני אתפוס אותך! כן!‬
‫אשאר כאן ואסיים את זה.‬
‫אולי אני לא יודע לשחות.‬
‫טוב.‬
‫תיהנו.‬
‫בואו!‬
‫- "אי התעלומות", ז'ול ורן -‬
‫תני לי יד.‬
‫לפחות מצאנו מים מתוקים.‬
‫כן, ואוכל.‬ ‫-מושלם.‬
‫נוכל לחיות כאן אם נהיה חייבים.‬ ‫-נכון.‬
‫אולי כדאי להסתיר את זה מהאחרים.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫זה יכול להיות הסוד הקטן שלנו כרגע.‬
‫כן, באמת?‬ ‫-כן.‬
‫למה?‬
‫את יודעת, "מוחות גדולים" וכו'.‬ ‫חוץ מזה, אי אפשר לדעת.‬
‫טוב, הבנתי.‬
‫זה קטע של "החזק שורד"?‬
‫טוב, את די בכושר.‬
‫תודה, גם אתה.‬
‫את חושבת?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, חמוד,‬
‫מספיק ליום אחד.‬
‫בחייך.‬
‫היי! אמרתי לא.‬
‫אמרתי לך להפסיק!‬
‫רד ממני!‬
‫עזוב אותי!‬
‫סתם התלוצצתי.‬
‫אתה לא חייב לעשות את זה.‬
‫תפסיק!‬
‫מה?‬ ‫-חבר'ה, בואו!‬
‫זה לא מצחיק!‬
‫חבר'ה, בואו!‬
‫כולם להקשיב!‬
‫זה נהדר!‬
‫זה אדיר!‬
‫כריש!‬
‫מה?‬ ‫-כריש!‬
‫בלייר!‬ ‫-לעזאזל!‬
‫מה? ‬ ‫-הצילו!‬
‫צאו מהמים!‬ ‫-הצילו!‬
‫בלייר!‬ ‫-לאן...‬
‫בלייר!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫הצילו!‬
‫הצילו, בבקשה!‬ ‫-מה?‬
‫תעזרו לה, היא בחרדה!‬
‫הצילו!‬ ‫-לא!‬
‫צאי מהמים!‬ ‫-לא!‬
‫דונובן!‬ ‫-היי!‬
‫לא!‬
‫אנחנו צריכים עזרה!‬ ‫-תעזרו לה!‬
‫הצילו!‬
‫-מה קרה?‬
‫דונובן!‬
‫איפה הוא?‬ ‫-דונובן, היי!‬
‫לעזאזל!‬ ‫-תחזרו לחוף!‬
‫מייסון!‬
‫מה זה היה?‬
‫מייסון!‬
‫חייבים להציל אותו!‬
‫לא.‬ ‫-הוא נעלם.‬
‫לא, תישאר.‬
‫מייסון, אתה בסדר?‬
‫דונובן!‬
‫תעזרו לה לקום.‬ ‫-מוזס!‬
‫מאיפה הוא הגיע?‬
‫מה זה היה?‬
‫מה קרה?‬
‫ראיתם משהו?‬
‫כל דבר?‬
‫אתם בסדר? מה קרה, לעזאזל?‬
‫בלייר, בואי.‬
‫איפה דונובן?‬
‫איפה הוא?‬
‫בואי.‬
‫את צריכה עזרה?‬
‫זה בסדר.‬
‫היי, תראו מה מצאנו.‬
‫מה קורה?‬
‫למה כולם כל כך שקטים?‬
‫אחד הבחורים מת.‬
‫במים.‬ ‫-מי מת?‬
‫הבחור שהיית איתו.‬
‫עם השיער הארוך.‬
‫הוא נכנס למים והצטרפנו אליו,‬
‫אתה יודע, בשביל הכיף.‬
‫הוא הותקף.‬ ‫-מה תקף אותו?‬
‫כריש או משהו לא ברור אחר.‬
‫משהו.‬
‫זה לא משנה, הוא מת.‬
‫גם בלייר כמעט מתה.‬
‫נכון.‬
‫איפה מצאת את כל זה?‬
‫הכלבה מצאה את זה?‬
‫את יודעת,‬
‫צ'ייס היא לא כלבה, היא...‬
‫בחייך.‬
‫היא מצאה את ציוד ההישרדות במקרה?‬
‫על מה את מדברת?‬
‫אתם יודעים על מה.‬
‫היא סתם התחילה לחפור בחול,‬ ‫במקום שהתעוררנו בו?‬
‫"תראו, הנה קונכייה.‬
‫מגניב, ערכת עזרה ראשונה."‬
‫דברים כאלה לא קורים סתם.‬ ‫-מה את רומזת?‬
‫שזה לא קורה סתם.‬
‫משהו בה מוזר.‬
‫איפה היא, דרך אגב?‬
‫אני לא יודע.‬
‫התפצלנו כשחיפשנו דברים,‬
‫כמו אוכל וכו'.‬ ‫חשבתי שהיא תחזור לפניי.‬
‫אולי נעבור לאזור ההוא, מאחורי הסלעים?‬
‫יש שם פחות רוח,‬ ‫נוכל להבעיר שם מדורה.‬
‫העשן יכול לסמן שאנחנו תקועים כאן‬
‫לסירות או מטוסים.‬ ‫-למי?‬
‫אתה צוחק? ברצינות?‬
‫קחו את הדברים האלה ונלך.‬
‫קדימה, הולכים!‬
‫בואו!‬
‫למה? מי אמר שהוא המנהיג?‬
‫בואו.‬
‫צריך למצוא מחסה.‬
‫מוזס,‬
‫נכון? מוזס.‬ ‫-כן.‬
‫אתה תאסוף את אגוזי הקוקוס, בסדר?‬
‫תקבץ אותם יחד ו...‬
‫קופר.‬ ‫-קופר.‬
‫נראה שאתה יודע להשתמש בגרזן,‬ ‫אולי אפשר להשתמש בו ל...‬
‫אתה יודע, להפריד ביניהם.‬
‫שניכם, תמשיכו לאסוף עצים למדורה...‬
‫אני רק.... חושב שעדיף לעבוד יחד כקבוצה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אוכל.‬
‫בחיים אל תיגע בי שוב!‬
‫שמעת? אל תיגע בי...‬
‫בן זונה!‬ ‫-היי!‬
‫שלא תיגע בי או באף אחת אחרת,‬
‫שמעת אותי? אחרת אני אהרוג אותך!‬
‫את משוגעת.‬ ‫-באמת?‬
‫תעזבו אותי. ‬
‫סיפרת להם על המפל?‬
‫איזה מפל?‬ ‫-על כל הדברים שמצאנו?‬
‫כן? הוא סיפר לכם?‬
‫ידעתי שלא תספר.‬
‫מים מתוקים,‬
‫מקום לחיות בו.‬
‫אבל הוא רצה שזה יהיה הסוד הקטן שלנו.‬
‫זה מה שהוא אמר‬ ‫לפני שהוא תקף אותי.‬
‫תקפתי אותך?‬ ‫-כן, תקפת אותי, שקרן!‬
‫וואו.‬
‫היא התחילה איתי.‬
‫נישקת אותי!‬
‫חתיכת...‬
‫דרך אגב, דונובן מת.‬
‫אולי כדאי שתזכרי מה חשוב כאן באמת.‬
‫הוא מת באוקיינוס.‬
‫כריש.‬
‫בחייכם, תחשבו על זה.‬
‫אם מישהו היה תוקף אתכם,‬ ‫הייתם עוצרים לקטוף פירות מיד אחר כך?‬
‫או שהייתם...‬
‫חוזרים ועושים משהו בקשר לזה?‬
‫מה הייתם עושים?‬
‫"היי, קטפתי בננות ומנגו,‬
‫ודרך אגב, הבחור הזה תקף אותי."‬
‫זה טירוף!‬ ‫-אתה תקפת אותי, לעזאזל!‬
‫אל תיגעו בי, אף אחד מכם!‬
‫תעזבו אותי בשקט!‬
‫אולי נפסיק לריב?‬
‫מה קרה שם?‬
‫שום דבר. התנשקנו, זה הכול.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אני בסדר.‬
‫האמת היא...‬
‫שהיא מטורפת לגמרי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫זה מטורף, נכון? כל זה.‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫יש לי הרגשה לא טובה בקשר לזה.‬
‫אני צריכה רגע לבד.‬
‫בבקשה.‬
‫אני מתחננת בפנייך!‬
‫לעזאזל.‬
‫אני לא מאמינה!‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫תעזרי לי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-תעזרי לי.‬
‫תעזרי לי.‬
‫היי!‬
‫הצילו.‬
‫טוב...‬
‫אתה שומע אותי? היי?‬
‫אל תאבד הכרה, טוב?‬
‫זה דונובן!‬
‫אתה שומע אותי?‬ ‫-לעזאזל,‬
‫לא ייאמן.‬ ‫-אל תאבד הכרה.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫הוא בחיים?‬ ‫-כן.‬
‫הוא תפס אותי. בואו.‬
‫אתה שומע אותי?‬ ‫-הכריש כיסח אותו.‬
‫מישהו צריך להביא ערכת עזרה ראשונה, עכשיו.‬ ‫-את צוחקת?‬
‫בטח יש שם פלסטרים מצוירים,‬ ‫זה לא יעזור לנו.‬
‫אעזור לך עם הרגל שלו.‬
‫אתה שומע אותי?‬ ‫-אלך להביא את הערכה.‬
‫אעזור לך.‬ ‫-הוא לא דחף אותך‬
‫אל הכריש?‬ ‫-זה לא משנה. טוב...‬
‫אני לא יודע מה לעשות.‬ ‫-חייבים לקחת אותו מיד.‬
‫כולם צריכים להחזיק אותו מלמטה.‬
‫מישהו אחר יכול... טיילור, בואי לכאן בבקשה.‬
‫נביא אותו למדורה כדי לחמם אותו.‬ ‫-תנשום עמוק.‬
‫מיד אומר לכם מתי להרים אותו.‬
‫צריך להרים את האזור הפצוע.‬ ‫-טוב.‬
‫בסדר.‬ ‫-אחת...‬
‫שתיים, תרימו אותו ממש לאט‬
‫ובאופן יציב, טוב?‬
‫ו... שלוש!‬
‫לעזאזל!‬
‫בסדר.‬
‫הכול בסדר, כבר מגיעים.‬
‫קדימה, מהר יותר!‬
‫באתי להתנצל.‬
‫אני מצטער.‬
‫על מה בדיוק?‬
‫על מה שעשית או על ששיקרת?‬
‫טוב, את יודעת, זה היה...‬
‫התנצלות כללית שכזאת.‬
‫כלומר, זה לא משנה, אבל אנשים...‬
‫המצב כאן יהיה הרבה יותר גרוע‬ ‫לפני שיתחיל להשתפר.‬
‫את חכמה, את מבינה את זה.‬
‫אנחנו לא יודעים מה קורה.‬
‫אין לנו מושג איך התעוררנו כאן.‬
‫אני חושב שאנשים צריכים...‬
‫להסתדר זה עם זה לפני שיהיה מאוחר מדי,‬
‫לפני שהכול יתרסק ויתפורר.‬
‫הבנתי.‬
‫זה כל מה שרציתי לומר.‬
‫אתה רוצה שפשוט אשכח את העובדה‬ ‫שהתנפלת עליי,‬
‫הצמדת אותי לרצפה וכל זה?‬
‫למה? כי יהיה לי יותר גרוע?‬
‫כמה גרוע יהיה לי? אני סתם סקרנית.‬
‫תראי...‬
‫כל השאר, הם...‬
‫רוצים לקיים ישיבה.‬
‫אמרתי להם שאבוא להגיד לך.‬
‫אני מקווה שתצטרפי.‬
‫נראה.‬ ‫-אני מקווה שכן,‬
‫אני זקוק לקול שלך.‬
‫לקול שלי?‬
‫כן, יש לי כמה רעיונות.‬
‫זה הכול.‬
‫אני בטוח שהם ירצו‬
‫להעלות דברים להצבעה.‬
‫אל תסתמך עליי.‬
‫אני לא באמת צריך אותך,‬
‫את יודעת את זה, נכון?‬ ‫רק ניסיתי להיות נחמד.‬
‫הם גם קצת מודאגים מה...‬
‫הגרזן והסכין.‬
‫תמסור שאני מחזיקה בהם‬
‫למקרה שתנסה לאנוס אותי שוב, זבל.‬
‫אני רק השליח.‬
‫וכולנו יודעים מה קורה לשליח, נכון?‬
‫דרך אגב...‬
‫לא ניסיתי לאנוס אותך.‬
‫לא ניסית? באמת?‬ ‫-כלומר, אין דבר כזה במקום כזה.‬
‫יש רק סקס או לא סקס.‬
‫לא עשינו סקס.‬
‫זה כל מה שאני אומר.‬
‫אני יודע שזה סיכון,‬ ‫אבל שווה לקחת אותו,‬
‫במיוחד בגלל הפצוע שלנו.‬
‫לא כדאי להזיז אותו.‬
‫סליחה על האיחור.‬
‫לא ידעתי אם אני אמורה להיות כאן ואז הבנתי‬
‫שאתם כל מה שיש לי.‬ ‫בואו נתחיל בישיבה הגדולה.‬
‫אני שמח שהצטרפת.‬
‫אנחנו כאן.‬
‫אנחנו לא יודעים למה או איך,‬ ‫אבל זה אמיתי.‬
‫אנחנו יכולים להישרף מהשמש‬ ‫או להיהרג במים,‬
‫ואנחנו נהיה רעבים וצמאים.‬
‫אני רק מציע שכולנו נצביע‬
‫לטובת עזיבת החוף לאזור פנימי יותר‬
‫שבו יש מים מתוקים,‬
‫מחסה והגנה.‬
‫זה הכול.‬
‫איש לא ידע איפה אנחנו.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫גם ככה איש לא יודע.‬
‫אף אחד לא יבוא.‬
‫תכיר בעובדות, אנחנו לבד.‬
‫זה לא ודאי.‬
‫חייבים לקוות, נכון?‬
‫אנחנו נמות כאן‬
‫בלי מחסה, בשטח הפתוח.‬
‫פגעי מזג אוויר, בעלי חיים, זיהומים.‬
‫אני מבטיח לכם דבר אחד,‬
‫עוד לא ראינו מה האי הזה יכול לעולל לנו.‬
‫זו עובדה, אנחנו צריכים להתכונן.‬
‫אנחנו צריכים,‬
‫אבל על החוף.‬
‫וואו.‬ ‫-צריך להמשיך להבעיר אש.‬
‫לצאת בתורות לחפש אוכל, להביא מים,‬
‫לבנות בקתה או שתיים,‬
‫וכך נשרוד.‬
‫זו דעתי.‬ ‫-או שננסה לצאת מכאן.‬
‫ממה תבני סירה?‬
‫מערכת העזרה הראשונה או...‬
‫מהסכין החמודה שבחגורה שלך?‬
‫מצחיק, קיי-סי.‬
‫אולי תנסי להקשיב לשם שינוי?‬
‫יש לך מידע שלנו אין?‬
‫למה אמרת "לצאת מכאן"?‬
‫איך?‬
‫טוב, תראו,‬
‫מכירים את הצמד הזה?‬
‫את הבחור והבחורה האלה?‬
‫טיילור?‬
‫מוזס?‬
‫זה מייסון וזו היידן.‬
‫ראיתי אותם קודם,‬
‫מתהלכים בחוף בצורה מוזרה,‬
‫כאילו הם סופרים צעדים או משהו כזה.‬
‫יותר מזה, נכון?‬ ‫-זה טיפשי, תשכחו מזה.‬
‫דברי, בבקשה.‬
‫זו הייתה תבנית.‬
‫זה היה מספר הצעדים...‬
‫בין כל אחד מאיתנו. שמנו לב לזה.‬
‫המרחק בין כולנו היה זהה.‬
‫כשמצאתי חפצים בחול,‬
‫בהתחלה מצאתי אחד ואז עוד אחד...‬
‫את השאר ניחשתי,‬
‫אבל כולם היו שם.‬
‫היו 39 צעדים בין כל אחד מאיתנו,‬
‫בלי יוצא מהכלל.‬
‫שלושים ותשעה צעדים שלי.‬
‫צעדתי בצורה שווה ככל האפשר‬
‫כי זו לא יחידת מידה מדויקת, אבל...‬
‫זה כל מה שהיה לי.‬
‫אין סרט כזה? "39 המדרגות"?‬
‫הוא כנראה לא קשור לזה.‬
‫מי יודע?‬
‫אבל הנקודה היא‬
‫שאנחנו צריכים להיות פתוחים למה שסביבנו.‬
‫נסו להיזכר בדברים מחייכם‬
‫שיעזרו לנו לפענח את המשמעות של כל זה.‬
‫שלושים ותשעה צעדים,‬
‫זה הכול.‬
‫לא יותר מזה.‬
‫אנחנו עוד לא יודעים.‬
‫אולי זה חשוב, אולי זה לא,‬
‫אבל זו התחלה.‬
‫כפלנו את מספר הצעדים‬
‫במספר האנשים שנמצאים כאן,‬
‫ועקבנו אחר המספר הזה.‬
‫התבלבלתי לגמרי.‬ ‫-כן,‬
‫ממתי זה הפך לתרגיל במתמטיקה?‬
‫יש כאן בחור גוסס.‬
‫אפשר להצביע, בבקשה?‬
‫תקשיבו בבקשה.‬
‫טוב...‬
‫בלי להחשיב את האוקיינוס,‬
‫מכיוון שאי אפשר לספור בו צעדים‬
‫במדויק בזמן השחייה...‬
‫ובלי לספור את הכריש.‬ ‫-נכון.‬
‫ובלי לספור את הכריש.‬
‫התחלנו למדוד באקראי‬
‫את הג'ונגל ואת שני כיווני החוף‬
‫והבאנו בחשבון את פערי הגובה‬
‫בין הגדול לקטן שבינינו,‬
‫ו... בינגו.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זאת אומרת, מצאנו משהו.‬
‫...שתיים, שלוש...‬
‫חמש, שש...‬
‫שמונה. אני רק רוצה להיות בטוח.‬ ‫-גם אני סופרת.‬
‫שתים עשרה, 13, 14, 15, 16, 17, 18...‬
‫אני לא בטוחה שהיה כדאי להשאיר אותו מאחור.‬
‫הוא לא ישרוד בכל מקרה.‬
‫זה המקום.‬
‫הייתי קודם בחוף הזה‬ ‫ולא ראיתי את זה.‬
‫כלומר, לא חיפשתי את זה,‬ ‫אבל הנה זה, באנגלית ברורה.‬
‫- מצאו את הדרך חזרה -‬
‫טוב, אז זה שלט.‬
‫כן, זה שלט במרחק מספר הצעדים המדויק‬
‫שהיה בין האנשים שהתעוררו על האי.‬
‫כתוב "מצאו את הדרך חזרה".‬
‫כן, ממש כאן.‬
‫אנחנו יודעים לקרוא.‬
‫אלה בעצם חדשות רעות‬
‫כי מי שהציב את השלט כבר איננו,‬
‫אז או שהוא גילה משהו או ש...‬
‫או שהוא מת.‬
‫כן.‬
‫זה לא קסם או משהו כזה,‬ ‫זה אפילו לא מתמטי.‬
‫הם פשוט הלכו בחוף ומצאו את זה.‬
‫אם לא הם, מישהו אחר היה מוצא.‬
‫זה נחמד, אבל זה לא מכולת או גלידה.‬
‫אנחנו רעבים, וזו אפילו לא מפה‬ ‫שמראה לנו איפה אנחנו נמצאים.‬
‫איך אתה יודע שזה לא?‬
‫לא, ברצינות, איך?‬ ‫-זה לא, תסתכלי, זה שלט.‬
‫זה הרמז הראשון שלנו.‬
‫זו הנקודה, אנשים!‬
‫זה משהו, אני יודעת שכן.‬
‫אני אגיד לך משהו.‬
‫אני חוזרת.‬
‫אני מצטרף.‬
‫אני הולכת לבדוק מה שלום דונובן.‬
‫בחייכם!‬
‫כתוב "מצאו את הדרך הביתה"?‬
‫כתוב "חזרה". בחזרה לאנשהו.‬
‫אני פשוט לא יודעת לאן.‬ ‫-מי יודע?‬
‫אולי זה באמת חסר משמעות.‬
‫אבל המספרים נכונים.‬
‫אז מה?‬
‫אולי זה סתם שלט.‬
‫שלט אמיתי שמישהו השאיר כאן מזמן‬
‫על משהו חסר משמעות.‬
‫את חושבת שהמספרים אקראיים?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני ממש לא יודעת.‬
‫- רכוש של אי מציאות -‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬