NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Huhuu?
Onko täällä ketään?
Hei.
Tiedätkö, missä olemme?
Tunnemmeko toisemme?
Mikä on nimesi?
En oikein muista.
Entä sinun?
En tiedä.
Tämä on outoa. Ei lompakkoa.
Ei henkkareita. Minulla on vain tämä kotilo, jota pitelin herätessäni.
Löysitkö jotain?
Mitä sinulla on?
Löysin sen viereltäni rannalta.
On se kotiloa hyödyllisempi.
Emme siis tiedä, ketä tai missä olemme, ja meillä on kaksi esinettä.
Ei.
Sinulla on esine, ja minulla on esine.
-En tunne itseäni enkä tunne sinua. -Niinpä. Et tunne minua.
Voin olla ystäväsi.
Tai sitten et.
Lasken kotilon maahan.
Laskisitko puukon? Et selvästi osaa käsitellä sitä.
Kertoisitko yhden asian?
Mistä sinä sellaista tietäisit?
Mistä tietäisit?
Anna se takaisin.
Anna puukko takaisin minulle.
Huhuu?
Anna tuppi.
Saimme seuraa. Ei heilutella...
Hei.
Tuonnempana on muitakin.
Hänellä on jotain vialla.
Vieritetään yhdessä.
Suoraan alas vain. Ja irti.
-Selvä. -Vedä se tänne.
Tähän näin.
-Mitä vielä tarvitsemme? -Hyvä.
Haen kookospähkinöitä.
Ottakaa pieniä sipauksia vain. Niissä ei ole kauheasti maitoa.
Kiitos.
Eikö kukaan muista, miten päädyimme tänne?
En muista mitään.
Tyhjää lyö.
-Ei mitään. -Ei kaikilla voi olla muistinmenetystä.
Ehkä olemme jollain työmatkalla.
-Vaatteemme ovat samanlaiset. -Ei tämä ryhmäytymispäivältä tunnu.
Mitä sitten? Putosiko lentokoneemme?
Laivamme? Miettikää.
Miten kymmenen henkeä voisi selvitä sellaisesta vahingoitta?
Vedessä ei kellu matkatavaroita.
-Ei ruumiita. -Ruumiit eivät kellu.
Aluksi.
Vasta myöhemmin.
Tässä on jotain mätää.
Oikeassa olet.
-Siksi... -"Jotain mätää"?
Sano se vielä kerran.
Tuleeko parempi olo? Jotain mätää.
Taidat olla aika vastarannankiiski.
Taidat olla aika narttu.
Voinko katsoa paitaasi?
-Mitä? -Pysy paikallasi.
-Onko se ötökkä? -Ei.
Haluan katsoa lappua.
"Blair."
Onko se nimesi?
En tiedä.
-Katso minulta. -Selvä.
"Taylor."
-Mitä? -Niin.
Katsotaanpa. Siinä lukee "K.C."
-K.C.? -Niin.
-Moses. -Kuka se on?
Donovan.
Ehkä he ovat suunnittelijat.
Miksi meillä on samanlaiset laput?
Nimeni on Cooper. En muista siitä mitään.
Chase. Sama täällä.
-Mikä sinun nimesi on? -Blair.
Brody.
Käytä sitä vain. Se on kiva nimi.
Kiitos.
Hei.
Haluaako joku tulla mukaani?
-Minne? -En tiedä.
-Haluan selvittää tämän. -Mitä selvitettävää tässä on?
Missä ja ketä olemme? Sellaisia pikku yksityiskohtia.
Opimme juuri nimemme. Se riittää tältä päivältä.
Mahdollisesti opimme nimemme.
Tuleeko joku?
Eikö kukaan?
Eipä taida, Chase.
Kuule, K.C.
Ehkä selvitit nimemme.
Hieno homma, mutta minulla on sinulle jo nimi.
Meillä taitaa olla samat nimet.
Minä lähden mukaasi katsomaan, mistä tässä on kysymys.
Minä myös.
Onko muita?
-Minä jään. -Minä alan valmistaa ruokaa.
Selvä. Nähdään myöhemmin.
Paska. Joka kerta.
Niinpä.
Kaikkien heräämiskohdassa oli esine.
Onneksi tulimme, kun tulimme. Vuorovesi olisi tullut pian.
Se ei ole sattumaa.
Sanopa muuta.
-Mitä me teemme? -Ehkä kuolimme, ja tämä on taivas.
Aivan, just.
Habanäytöksen aika. Yllätys.
Ehkä pitäisi etsiä makeaa vettä ja suojaa.
Tehdään niin.
En taida pystyä näkemään sitä toista mimmiä enää.
Palaan muiden luo. Täällä on liian kuuma.
Hyvä ajatus.
-Olen partiolainen. -Kiitos, kun et pakottanut minua tuohon.
-Minne mennään? -Tuonnepäin.
On ihan mahdollista, että alienit toivat meidät tänne viljelläkseen elimiämme.
On siinäkin teoria.
Onko kenelläkään vammoja tai kipua?
-Ei. -Eli muistinmenetys ei ole traumaperäinen.
Hei, K.C., haluaisitko istua kanssamme?
Täällä on ihan hyvä.
Muistaako kukaan mitään?
Muistan hämärästi, että inhosin optimisteja.
Sanokaa, mitä sanoista tulee mieleen. Ehkä siitä selviää jotain.
No niin.
Ruoka.
Kasvis.
Nälkäkuolema.
Voileivät.
Koti.
Talo.
Jumissa.
Voileivät.
Duunipaikat.
Työ.
Kipeä.
Entä "äiti"?
-Isä. -Lapset.
Hei.
Nimeni on ilmeisesti Hayden.
Olen ilmeisesti Mason.
Kaksi on yhtä vahvempi.
Miksi aloitit ruoasta? Kamala nälkä.
-Eiköhän murreta pari kookosta. -Selvä. Kiitos.
Mitä pidät muista?
Aika tavanomaisia.
Mitä tarkoitat?
Etsivät kaikki kumppania seksuaalisen vetovoiman pohjalta.
Minä taas älykkönä tuomitsen heidät hiljaa.
Sanot jutut hassusti.
Sinä et sano mitään.
Ei se mitään.
No niin. Siitä se lähtee.
APUA
Ei olla liikaa auringossa.
Kiitos, äiti.
Melanooma on vakava juttu.
Olet valon tiellä.
Menen avuksi.
Selvä, kultsi.
En ole nähnyt yhtään lentokonetta, eli onnea matkaan.
Eikö kannata yrittääkään?
Haluan vain elää loppuikäni rauhassa tällä autiosaarella,
jos se käy.
Teepä niin.
Mitä vittua?
Missä muut ovat?
Flirttailevat jossain. Mitä väliä?
Haluaisitko uida?
En.
Etpä tietenkään.
-Murjotus riittää. Mennään uimaan. -En murjota, otan aurinkoa.
-Lopeta, lain nimessä! -Hei.
Tulin auttamaan. Mitä voin tehdä?
-Kukas se siinä? -Mennään uimaan, luuserit!
Tulkaa jo!
Mitä nyt?
Olemme paratiisissa. Nautitaan.
Etkö ui?
Hän ui.
Pitäisikö?
On täällä aika kuuma.
Nappaan sinut!
Teen tämän loppuun. En tiedä, osaanko uida.
-Selvä. -Pitäkää hauskaa.
Tulkaa jo!
SALAPERÄINEN SAARI
Ainakin löysimme makeaa vettä.
-Ja ruokaa. -Täydellistä.
-Voisimme kai elää täällä. -Näin on.
Ehkä muille ei pitäisi kertoa.
Oletko tosissasi?
Se voisi olla pikku salaisuutemme.
-Niinkö luulet? -Niin.
Miksi niin?
Ajattelemme yhteen ääneen. Eikä sitä koskaan tiedä.
Vai niin.
Kelpoisimman eloonjääminen ja sitä rataa.
Olet kyllä aika kelpoinen.
Kiitos. Niin sinäkin.
-Olenko? -Olet.
No niin, kulta.
Riittää tältä päivältä.
Älä nyt.
Hei, sanoin ei.
Käskin lopettaa! Pois päältäni!
Päästä irti!
Kunhan pelleilin.
Älä tee noin!
Lopettakaa!
-Mitä? -Älkää viitsikö!
Kuulkaa kaikki!
Tämä on mahtavaa!
Tämä on upeaa!
Hai!
-Mitä? -Hai!
Paska!
-Mitä? Tulkaa apuun! Apua! -Pois vedestä!
-Blair! -Missä...?
Blair!
Voi luoja.
-Apua! -Mitä?
-Auttakaa häntä, hän panikoi. -Ei!
Tule pois!
Ei!
-Tarvitsen apua! -Auttakaa häntä!
Apua!
-Apua! -Mitä tapahtui?
-Donovan! -Missä hän on?
-Helvetti. -Tulkaa takaisin rannalle.
Mason!
Mitä tapahtui?
Mason!
-Hänet on haettava. -Ei.
-Minne hän meni? -Jääkää.
Oletko kunnossa?
Donovan!
-Auttakaa hänet ylös. -Moses!
Mistä ne tulivat?
Mikä se oli?
Mitä tapahtui?
-Näittekö mitään? -Onko kaikki hyvin? Mitä vittua tapahtui?
Tule, Blair.
Missä Donovan on?
Missä hän on?
Tule.
Tarvitsetko apua?
Kaikki on hyvin.
Katsokaa, mitä löysimme.
-Mitäs nyt? Miksi kaikki ovat näin hiljaa? -Yksi tyyppi kuoli.
-Tuolla. -Kuka kuoli?
-Se, jonka kanssa olit. -Se pitkätukkainen.
Hän lähti uimaan ja menimme mukaan. Halusimme pitää hauskaa.
-Jokin iski. -Mikä?
Hai tai kuka vittu tietää.
Jokin.
Ihan sama. Hän kuoli. Blairkin melkein meni.
Näin on.
Mistä löysitte kaiken tuon? Löysikö se narttu ne?
Kuule, Chase ei ole narttu. Hän on vain...
Älä viitsi.
Hän vain sattuu löytämään selviytymiskamat?
Mitä sinä puhut?
Kyllä te kaikki tiedätte.
Hän alkoi kaivella hiekkaa kohdissa, joissa heräsimme.
"Kappas, kotilo. Oho, ensiapupakkaus."
-Ei se tapahdu noin vain. -Mihin pyrit?
Ei sellaista tapahdu noin vain.
-Hänessä on jotain mätää. -Missä hän muuten on?
En tiedä.
Erkanimme ja lähdimme etsimään ruokaa. Luulin, että hän palaisi ennen minua.
Siirrytäänkö tuonne kivien taakse? Siellä ei tuule, ja voimme tehdä tulen.
Savu voi toimia hätämerkkinä veneelle tai lentokoneelle.
Oletko tosissasi?
Otetaan kamat ja mennään.
Liikettä!
Mentiin!
Mikä hänestä tekee johtajan?
Mennään. Täytyy löytää suoja.
-Moses, eikö niin? -Kyllä.
Kerää kookospähkinöitä kasaan, ja...
Cooper.
Taidat osata kirvesjutut. Ehkä voimme sen avulla -
vetää nämä erilleen.
Jos te kaksi jatkatte polttopuiden keräämistä...
Minusta meidän pitäisi työskennellä yhdessä tiiminä.
Ruokaa.
Älä enää ikinä koske minuun.
Kuulitko? Älä vittu ikinä, paskiainen.
Et koske minuun etkä kehenkään. Tajuatko? Tapan sinut, jos kosket!
-Olet vitun sekaisin. -Olenko?
Päästäkää irti. Kerroitko vesiputouksesta?
-Mistä? -Löytämistämme jutuista?
Kerroitko? Kertoiko hän?
Niin ajattelinkin.
Makeaa vettä.
Asuinpaikka.
Hän halusi pitää sen pikku salaisuutenamme ja sitten hän kävi käsiksi.
-Ai kävin käsiksi? -Niin, valehtelija!
Vau.
Hän se kävi minun kimppuuni. Sinä suutelit minua!
Donovan muuten kuoli. Ehkä pitäisi miettiä, mikä on tärkeää.
Hän kuoli vedessä.
Hai.
Miettikää sitä.
Jäisittekö itse poimimaan hedelmiä, jos joku kävisi kimppuunne?
Vai palaisitteko heti tekemään asialle jotain?
Mitä tekisitte?
"Toin teille banaaneja ja mangoja, ja tämä tyyppi muuten kävi käsiksi."
-Järjetöntä! -Kävit kimppuuni!
Älkää koskeko minuun!
Jättäkää minut rauhaan.
Ei riidellä.
Mitä siellä tapahtui?
Ei mitään. Me suutelimme. Siinä se.
-Oletko kunnossa? -Olen.
Kaikki on hyvin.
Tosiasiassa hän on vitun sekaisin.
Oletko kunnossa?
Tämä on järjetöntä. Koko juttu.
En tiedä. Tämä ei lupaa hyvää.
Tarvitsen hetken yksin.
Pyydän.
Rukoilen.
Helvetti.
Voi helvetti.
Kuuletko minua?
-Auta. -Luoja.
Apua.
Kuuletko minua?
Pysy hereillä.
Donovan on täällä!
-Kuuletko minua? -Paska!
-Pysy hereillä. -Uskomatonta.
Luoja.
-Onko hän elossa? -On. Hän tarttui minuun.
-Kuuletko? -Hai repi kunnolla.
-Hakekaa joku ensiapupakkaus. -Oletko tosissasi?
Spider-Man -laastarit eivät tässä auta.
Autan jalan kanssa.
-Haen pakkauksen. -Autan sinua.
-Hänhän työnsi sinut hain eteen. -Ei sillä väliä.
-Mitä teemme? -Viedään hänet leiriin.
Laitetaan kädet hänen alleen.
Voisiko joku... Taylor, tulisitko tänne?
-Viekää hänet tulen luo lämpimään. -Rauhoitu. Hengitä.
Nostetaan merkistäni. Haava täytyy pitää ylhäällä.
-Selvä. -Yksi...
Kaksi... Nostakaa hyvin hitaasti ja vakaasti.
Ja kolme!
Vittu!
No niin.
Kaikki on hyvin. Olemme lähellä.
Liikettä!
Tulin pyytämään anteeksi.
Olen pahoillani.
Mistä niin?
Teostasi vai valehtelusta?
No, enemmänkin yleisesti.
Eihän sillä väliä, mutta ihmiset...
Asiat pahenevat ennen kuin ne paranevat.
Olet fiksu. Kyllä sinä sen näet.
Emme tiedä, mitä on meneillään tai miksi heräsimme täältä.
Meidän täytyy sopia asiat ennen kuin on liian myöhäistä.
Ennen kuin kaikki alkaa murentua.
Vai niin.
Muuta en halunnut sanoa.
Haluat minun unohtavan, että karkasit päälleni -
ja pidit minua maassa,
koska asiat pahenevat tästä vielä, vai?
Kuinka paljon ne pahenevat? Kiinnostaisi tietää.
Kuule,
ne loput -
haluavat pitää kokouksen.
Sanoin, että tulen kertomaan sinulle.
Toivottavasti tulet.
-Saa nähdä. -Toivon sitä. Olisi käyttöä äänellesi.
Äänellenikö?
Minulla on ideoita.
Ei muuta.
Jossain vaiheessa halutaan varmasti äänestää.
Älä pidätä henkeä.
En tarvitse sinua.
Tiedät kai sen. Halusin olla vain mukava.
He ovat myös huolissaan tuosta -
kirveestä ja puukosta.
Kerro heille, että pidän niitä raiskauksen varalta.
-Olen vain viestintuoja. -Heillä onkin tuttu kohtalo.
Ai niin, sivumennen...
-En yrittänyt raiskata sinua. -Etkö? Todellako?
Ei sellaista ole olemassa täällä. On vain seksiä tai ei seksiä.
Emme harrastaneet seksiä.
Minusta se voisi olla kannattava riski.
Varsinkin, kun yksi on loukkaantunut.
Ei siirretä häntä.
Olen myöhässä.
En tiennyt, pitäisikö tulla, mutta sitten tajusin,
että minulla on vain teidät. Alkakoon kokous siis.
Hyvä, että tulit.
Olemme täällä.
Emme tiedä, miksi tai miten, mutta näin on.
Aurinko voi polttaa tai vesipedot tappaa meidät.
Tulee nälkä ja jano.
Ehdotan vain, että äänestämme sisämaahan siirtymisestä.
Siellä on juomavettä ja suojaa.
Siinä kaikki.
Siellä kukaan ei näe meitä.
Ei muutenkaan näe. Kukaan ei ole tulossa.
Tosiasia on, että olemme omillamme.
Ei voi tietää.
On oltava toivoa.
Kuolemme täällä ilman suojaa taivasalla.
Säätila, eläimet, tartunnat.
Emme takuulla ole nähneet puoliakaan saaren suunnitelmista varallemme.
Se on fakta. On oltava valmiina.
Niin on.
Mutta rannalla.
-Vau. -Tulta on pidettävä yllä.
Haetaan vuorotellen ruokaa ja vettä, rakennetaan pari majaa, ja selviämme.
-Näin minusta. -Tai yritämme paeta.
Mistäs veneen repäiset?
Ensiapupakkauksestako? Vai söpöstä pikku puukostasi?
Hauska juttu, K.C.
Mikset kerrankin kuuntelisi?
Tiedätkö jotain, mitä me emme?
Miksi puhut täältä lähtemisestä?
Miten?
Kuunnelkaa.
Tunnetteko nämä kaksi tässä? Tämän tyypin ja tämän tytön.
Taylor?
Moses?
He ovat Mason ja Hayden.
Näin aiemmin, kun he kävelivät rannalla, ikään kuin laskien askeleitaan.
-Eikä siinä kaikki. -Unohdetaan se.
Selitä nyt vain.
Siinä oli logiikka.
Laskimme askeleet heräämispaikkojemme välillä.
Etäisyydet olivat samat.
Löysin esineitä haudattuna hiekkaan.
Oli yksi, oli toinen, ja loput arvasinkin. Ne olivat kaikki siellä.
Kaikkien välillä oli 39 askelta.
Ei poikkeuksia.
39 askelta minun kävelyäni.
Kävelin niin tasaisesti kuin voin, koska eihän se ole tarkka mitta.
Muuta ei ollut.
Eikö se ole elokuva? 39 askelta?
Tuskin se tähän liittyy.
Mistä sitä tietää?
Sitä juuri tarkoitan. Meidän täytyy tarkkailla ympäristöämme.
Yrittää muistaa asioita elämästämme, jotta keksimme, mitä tämä kaikki meinaa.
39 askelta, siinä kaikki.
-Ei se muuta tarkoita. -Emme tiedä vielä.
Ehkä se merkitsee jotain, ehkä ei, mutta se on alku.
Kerroimme askelten määrän täällä olevien ihmisten luvulla.
Seurasimme sitä lukua.
-Putosin kärryiltä. -Mikä matikantehtävä tämä nyt on?
Tuolla on kuoleva mies. Voisimmeko mitenkään äänestää?
Kuuntelisitteko?
Merta lukuunottamatta,
koska siellä ei voi laskea askelia tarkasti samalla, kun ui...
-Ja haita lukuunottamatta. -Nimenomaan.
Kokeilimme satunnaisia reittejä viidakkoon ja eri suuntiin rannalla,
kokeilimme etäisyyksiä meistä lyhimpien ja pisimpien perusteella,
ja bingo.
Eli mitä?
Löysimme jotain.
...kaksi, kolme...
...viisi, kuusi...
-...kahdeksan. Varmistan vain. -Minäkin lasken.
12, 13, 14, 15, 16, 17, 18...
En tiedä, oliko hyvä ajatus jättää hänet.
Ei hän kuitenkaan selviä.
Tässä ollaan.
Kävin täällä, enkä nähnyt sitä.
En etsinytkään sitä, mutta siinä se lukee selkokielellä.
ETSI TIESI TAKAISIN
Se on kyltti.
Kyltti, jolle on matkaa sama määrä askelia -
kuin saarella heränneiltä ihmisiltä.
-Siinä lukee "etsi tiesi takaisin". -Näin on. Siinä niin.
Osaamme lukea.
Tämä on huono uutinen, koska kyltin tekijä on poissa.
Joko hän keksi jotain...
Tai hän on kuollut.
Niin.
Ei tämä ole taikaa. Ei edes matikkaa. He kävelivät rannalla ja löysivät kyltin.
Joku muukin olisi voinut löytää sen.
Ei siinä mitään, se vain ei ole ruokakauppa tai jäätelöä.
Meillä on nälkä. Tämä ei ole edes kartta.
Mistä tiedät, ettei ole?
-Mistä tiedät? -Sehän on kyltti.
Se on ensimmäinen vihje.
Siitä tässä on kyse.
Se on jotain. Tiedän sen.
Kerron sinulle jotain.
Menen takaisin.
Tulen mukaan.
Menen katsomaan Donovania.
Älkää viitsikö.
Lukeeko siinä "etsi tiesi kotiin"? Ei, "takaisin". Takaisin jonnekin.
-En vain tiedä, minne. -Kuka tietää?
-Ehkä se ei merkitsekään mitään. -Numerot ovat oikein.
Entä sitten?
Se voi olla vain kyltti,
jonka joku jätti kauan sitten, ja joka ei tarkoita mitään.
Olisivatko luvut sattumaa?
En tiedä.
En minä tiedä.
I-LANDIN OMAISUUTTA
Tekstitys: Otto Nuoranne