EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
"Jeg vil leve." Det er helt sant.
Jeg skylder ikke en gjeng skinnhellige nonner noe.
Livet er urettferdig. Det vet jeg alt om.
Nå drar jeg tilbake til vennene mine og lever livet.
Jeg skal svømme, spise, kysse og danse,
kanskje til og med ligge med, vel...
...noen.
Til slutt.
Apropos det.
Fristelsene venter.
Hvorfor er jeg plutselig kald?
Å nei.
Ikke stopp. Ikke se.
Bare ei jente på vei hjem etter en røff kveld.
Alene.
Ikke noe å se her, bortsett fra...
Nei!
Overse det. Ingen ber deg leke helt.
Det livet valgte ikke jeg.
Pokker!
Vent! Stopp!
Ser du hva du får for å leke helt?
Mor!
Mamma?
Hva er det som skjer?
Hvorfor kan jeg ikke bevege meg?
Hysj, lille venn.
Du har vært i en bilulykke.
Din mor er borte.
Men du er ei heldig lita jente.
Nå skal jeg ta meg av deg.
Jeg har ikke gått meg bort. Jeg går bare turistvegen.
Jeg vet at det er her et sted.
Ava!
-Stopp, Eva! -J.C.?
-Så rask du er. Hva faen? -Du, da? Jeg lette etter deg.
Huseierne kom tilbake.
Vi måtte stikke.
Fy søren! Hva har skjedd? Er du skadd?
Nei, det går fint. Du skulle sett den andre jenta.
Det går egentlig bra med henne.
Hvor er alle sammen?
-Jeg tar deg med dit. -Ok. Vi går.
-Å. Ja. -Det er...
Romeo finner altså sin Rosalind.
Denne triste fyren har mast om deg siden du forsvant.
Gode Gud! Hva er det?
Den tiden av måneden?
Mer som den tiden av året.
Overlat henne til meg. Carrie skal få ballkjole.
Det går bra.
Du roter deg opp i ting.
Denne utsikten er søren meg utrolig.
Og kona har dyr, eklektisk smak.
La oss se om vi finner noe som ikke gjør oss brydd.
Hva med denne?
Overhodet ikke.
Hvorfor ikke? Den kan da fungere.
Det er problemet ditt. Du er for enkel å glede.
Det er ikke problemet mitt.
Problemet mitt er at jeg aldri har fått plukke ut egne klær.
Finne min egen stil, oppdage hvem jeg egentlig er.
Dette gir nok ingen mening for deg.
Nei.
Det tok meg en stund å finne ut hvem jeg var også.
Hva gjør man?
Hvordan velge hvem man er?
Det viktigste du skal huske på, er at klærne ikke definerer deg.
De definerer hvordan du fremstår.
Mote kan være en illusjon.
Jakka er omslaget, som beskriver historien inni.
Ser du det?
Ja.
Det tror jeg.
Greit, jenta mi.
Da finner vi deg.
Du er...
...perfekt.
Bare hyggelig.
Vi har kjøpt proviant.
Hva faen gjør hun her?
Sa du det ikke?
Sa hva da?
Ja... Vi skal flytte ut.
Komme oss vekk, mener du.
Hva skal det bety?
-Vi fikk besøk. -Besøk.
-Jillian Salvius var hjemme hos oss. -Det er ikke vårt hjem.
Jillian Salvius?
Ja. Hun lette etter deg.
Hva? Hvorfor det?
Det nevnte hun ikke.
Hun fant ut at vi var på festen sammen, og kom for å true oss.
Nå må vi stikke.
Takk.
Gi deg, Zori.
Da får vi stikke, da.
-Dra til neste by. -Er du både døv og moteinvalid?
-Ro deg ned. -Jeg foretrekker nedsatt moteevne.
Du fikk oss i søkelyset, chica.
Du er radioaktiv.
Unnskyld, jeg...
Hør her.
Dere er mine eneste venner nå.
De eneste jeg kjenner.
Vi drar.
Og du skal forsvinne.
Det holder, Zori! Ok?
Hva sa vi da vi begynte? "Vi er sammen om det." Husker du det?
Ja.
Rett før lille frøken Rampelys kom.
Vi lovte også å aldri ta dumme sjanser,
aldri bli tatt.
Vi hadde noe bra på gang, J.C.
Du ødela det ved å ta henne inn. Nå er hun tilbake?
Hvor dum er du?
-Slutt! -Ikke bland deg, di snåle kjerring!
-Ikke snakk sånn til henne! -Slutt, sa jeg!
Unnskyld.
Ava!
Greit. Én gang til.
Har dere klart å gjenskape effekten?
Nei.
-Noen tegn til jenta? -Våre folk gjennomsøker byen.
Men... vi fant Blair Macready...
...i steinbruddet.
Jesus.
Slapp av. Vi har kontroll på situasjonen.
Kontroll?
Tror du at kardinal Duretti stopper etter Macready?
Du vet at Kirken har drept kjettere i århundrer.
Jeg kjenner også Duretti.
Han beskytter desperat sitt rykte.
Og sin religion.
Han tror jeg åpner en portal til himmelen og stjeler alt.
Poenget er at om du motsetter deg dem åpenlyst,
så havner du fort i krig.
Det likner allerede en krig.
Vatikanet følger med, pater.
Vi kan halte videre, men vi er uskadeliggjort uten Glorien.
Ava kommer tilbake.
-Det vet De ikke. -Men jeg kan tro.
Vincent.
Abbedissen.
Kan jeg få prate med dere? Bli med, kardinal Duretti.
Du er vel klar for å returnere til Roma?
Oppdraget mitt er endret.
Sett Dem ned.
På grunn av vanskelighetene våre
har jeg utsatt returen min.
Jeg blir her inntil videre for å holde oppsyn.
Kan jeg spørre hvorfor?
For å avgjøre hva som trengs for å redde oppdraget.
Jeg visste ikke at vi måtte reddes.
Søster Shannon er død.
De har mislykkes med å sette inn en ny krigernonne.
De mistet den hellige Glorien.
Pater Vincent, hvordan karakteriserer De vår nåværende status?
Som en overgangsperiode.
Så forskjønnende.
Vi har overvunnet store prøvelser før. Det klarer vi igjen.
Pater Vincent,
må jeg minne Dem på at kardinalen har det øverste oppsynet med Ordenen?
Jeg vil bare påpeke at oppsyn og ledelse ikke er det samme.
Vårt oppdrag er nede på sitt laveste punkt på flere tiår.
Jeg er dessverre enig.
Vi har kjent hverandre lenge, abbedisse.
Vi har opplevd mange prøvelser sammen.
Prøv å overbevise Deres kollegaer
om at jeg kjemper desperat for å holde liv i vårt hellige oppdrag.
Jeg er Deres eneste allierte.
Du mista vennene, og forrådte nonnene som vekket deg til liv.
Imponerende, du.
Jeg bør bare dra.
Stikke fra byen. Finne en jobb.
Få et nytt liv.
Nye venner.
Hva holder meg her, egentlig?
Du er en kvinne nå.
Kan du i det minste prøve å være noe annet enn en byrde for alle rundt deg?
Jeg prøver, søster Frances.
Se hva jeg har lært meg.
Hva skal du med det, da?
Du vet den lille vitsen din om at jeg aldri løfter en finger?
Det er de små seierne.
Hva vil du?
Vite hvordan du har det.
Jeg... klarer meg.
Du klarte å gjøre Zori forvirra.
Det har jeg aldri sett.
Det er de små seierne.
Hvorfor er Salvius etter deg?
Jeg har en vag anelse.
Vil du snakke om det?
Nei.
Zori har rett.
Jeg må dra.
Beklager at jeg ødela for deg og dere.
Fint å bli kjent med deg.
Kan jeg bli med deg?
Hva med gjengen din?
Vi er nok ved veis ende.
De er ikke ekte venner.
De er partnere som støtter svindelen din.
Folk du tar noen øl og har det gøy med.
Hvorfor gjør han det? Bare for å være snill?
Redder han meg igjen?
-Du får nok bare mer trøbbel. -Når du sier trøbbel, hører jeg "eventyr".
Skal vi bare hoppe på ei ferje? Hvor drar vi?
Dit vi vil.
Å bli redda er bedre enn å være alene.
Ok.
Da drar vi.
Vi er i krig, søstre.
Herren har gjennom sin visdom utvidet vårt oppdrags omfang.
Jeg så nylig dr. Salvius
med et diviniumdekket apparat.
Jeg mistenker at hun smelter om deler av Den hellige rustning i laben sin.
Dette er blasfemi.
Kirken godtar ikke at våre hellige relikvier blir ødelagte
for en kjetters vinning.
-Hvor er pater Vincent? -Hvorfor tar kardinalen over?
Hvilken rolle spiller det?
Stille.
Det er helt avgjørende at gjenstandene kommer tilbake i vår eie umiddelbart.
Deres Eminense.
Søster Lilith.
Familien din har tjent Ordenen trofast siden 1500-tallet,
og gitt oss seks Gloriebærere.
En imponerende ætt.
Men arven og forventningene må ha vært tøft for deg.
At du fikk din skjebne revet vekk på frekkeste vis.
Jeg godtar livets vei.
Jeg også.
Men jeg mener at det er en forskjell mellom å underdanig akseptere veien
og å rette opp en grov feil.
Kanskje selv en fryktelig synd kan tilgis for å tjene fellesskapet.
Er du ikke enig?
Det er jeg.
Søster Lilith.
Kan jeg stole på
at denne samtalen blir mellom oss?
DKSO blir nøye gransket av Vatikanet.
Vi må få alt på stell igjen.
Hva kan jeg gjøre?
Finn jenta.
Få Glorien tilbake i vår besittelse.
Jeg finner henne,
men hun blir aldri med meg tilbake.
Ikke frivillig.
Da tør jeg påstå at mangelen på lojalitet
er et svik mot Glorien.
Kanskje kan Ordenen bare gjenopprettes
av en ny Gloriebærer.
Den rettmessige Gloriebæreren.
Pater?
Mary. Jeg mistet tekoppen min.
Jeg så det.
Hva kan jeg gjøre for deg?
Jeg må komme med en tilståelse.
Jeg er lutter øre.
Nå, mener jeg.
Ja, selvsagt.
Velsign meg, Fader, for jeg har syndet.
Det har vært...
Du vet hvor lenge det er.
Måtte Herren være i ditt hjerte
og la deg skrifte dine synder med oppriktig sorg.
Jeg føler ingen sorg.
Jeg drepte én som skulle drepe meg.
Da er din samvittighet ren.
Samvittigheten var aldri problemet.
Dette vet vi så langt.
Noen utpekte Shannon som mål.
De visste at divinium kunne drepe henne,
og hadde nok til å rigge en eksplosjon.
Nå forteller kardinal Duretti at Salvius har samlet
og studert divinium.
Nettopp.
Mary...
Du og Shannon sto hverandre nær,
-men la ikke sinne overgå dømmekraft. -Jeg fant dette på rommet hennes.
En del av nonnedrakten.
Innkapslet i veggen.
Hvordan kunne hun ha et skjult rom?
Det er mulig.
Det er uendelig mange hemmeligheter her.
Om Shannon hadde kunnskap som satte livet hennes i fare,
hadde det ikke gitt mening at hun oppbevarte det der ingen fant det?
Hun måtte gå gjennom veggen.
Jeg river veggen.
Nei.
Om Shannon ble drept,
kan vi ikke risikere uønsket oppmerksomhet.
Ava må gå gjennom veggen og inn.
Hvor finner vi henne?
Vi kan spørre en venn av henne.
Utakknemlige lille gris.
Vet du ikke at barn sulter over hele verden?
Nonner lagde vel deres mat også.
Du har snart bursdag.
-Jeg ønsker meg motorsykkel. -Og ski!
Ja, jetski!
Mental high five.
Neste måned er du for gammel til å være her.
En stakkars krøpling på gata.
Ingen penger. Du klarer deg ikke.
Hvordan skal det gå med deg uten meg?
Går det bra?
Det blir rart å dra.
Har vært her så lenge.
Hvordan havna du her?
I Spania?
Det er...
En lang historie?
Kort og ubehagelig.
Hva med deg?
Etter at moren min døde,
skulle jeg begynne på universitetet.
Jeg fant ut at skolepengene de hadde spart heller burde betale legeregningene hennes.
Jeg brydde meg ikke mer om noe.
Stjal en forretningsmanns lommebok og en pakke tyggis på flybussen.
Jeg gikk inn
og kasta tyggisen mot avgangstavla.
Den traff Genève, så jeg kjøpte førsteklassebillett med gullkortet hans.
Herregud.
Hva om du hadde truffet Florida?
Jeg hadde mer tyggis.
Jeg landet altså i Genève
og tok toget til Alpene for å stå på ski.
Der møtte jeg Zori og Chanel.
Vi plukka opp Randall i Amsterdam.
Dette var for rundt 18 måneder siden.
Ja.
Kom igjen. Din tur.
Fortell Avas historie.
Ikke ennå.
Jeg finner fortsatt ut av det.
Vestre dør.
Ser optimal ut.
Er det to og en halv meter?
-Tre meter, ellers blir vi stekt. -Ikke noe problem. Kom igjen.
-Hva venter vi på, Bea? -Vaktskifte.
Vær tålmodig.
Greit.
Jeg kan være tålmodig.
Jeg kan være rolig.
Kom igjen, teite vaktbytte!
Ikke vær nervøs.
Du klarer deg bra.
Det er ikke dét.
Det er mer det at...
...jeg er overraska over at kardinalen ba oss bryte oss inn privat.
Det er for diviniumet og sånt, men jeg er...
...bare overra....
Det var ikke det jeg forventa å gjøre.
Nei.
Han endrer DKSOs agenda.
Han er i sin fulle rett.
Om Jillian Salvius smelter om Adriels rustning,
er det blasfemi.
Vi tar likevel en sjanse her.
Vi kan gi til kjenne sekten. Og for hva?
For å beskytte våre interesser?
Hvilke interesser, Lilith?
Jeg la merke til at du snakka med kardinalen alene,
før vi dro.
Forsiktig med denne, Camila.
Hun blander seg i alt.
Bare når det påvirker våre ting.
Gjør det det?
Vaktene byttes ut. Kom igjen.
I dette livet eller det neste.
Hvor vil du dra? Casablanca? Tanger?
Vi kan ligge lavt i Marrakech. En fransk fyr kan fikse pass til deg.
Endeløse muligheter, for første gang i livet.
En heit fyr ved min side.
Hvorfor kan jeg ikke dra?
Fordi noe er galt.
Noe er uferdig.
Hva?
Det var noe du sa med å forlate venner.
Trodde ikke du hadde venner.
Jeg har én.
Han...
Han blir verre. Stakkars lille venn.
En stakkars krøpling på gata.
Hvordan klarer du deg uten meg?
Jeg vet at du tok livet ditt.
Herregud.
Hva er galt, Ava?
Hei! Hva skjer?
Skal vi ikke dra?
Jo. Kjøp billetter. Samme hvor. Jeg stoler på deg.
Hvor skal du?
Til en venn. Han trenger kanskje min hjelp. Jeg kommer. Lover!
Sendte du rapporten? Fint.
Målet er sett på St. Mikaels barnehjem.
Send Fire A for å hente henne.
-De snakker om Ava. Burde vi... -På saken.
Lilith.
Din tur, Camila.
Alle team må melde seg. Inntrenger ved nordre port. Over.
Hallo?
Her kan du ikke være.
-Jeg vil ikke skade dere. -Det setter vi pris på.
Gå.
Kardinalen sa at gjenstandene var i laben. Hvor ble de av?
Der, kanskje?
-Nøkkelkortene fungerer ikke her. -Se hva du får til.
Ja!
Tiden er ute.
Ta med de andre og dra.
-Hva med deg? -Vi møtes ved Kattevogga.
Løp!
"Du lærer meg livets vei."
Nei! Vent!
-Jeg skyter. Ikke tro annet. -Hvorfor skulle jeg tvile?
Tro er det jeg driver med.
Du store min.
Frances.
Stopp.
Hvem er det?
Hvem er du?
Ut!
Hvem tror du at du er?
En stakkars krøpling.
Tilbake fra gata.
Ava.
Du døde jo.
Ja, det gjorde jeg.
Du drepte meg.
Jeg tok meg av deg.
Jeg ofra livet mitt for deg.
Frem til jeg ble for gammel. Da gjorde du slutt på lidelsene.
Du er en djevel, sendt fra helvete.
Nei, Frances.
Du er djevelen her.
Hvor mange?
Hvor mange har du drept?
Jeg mista tellinga med årene.
Så mange mennesker.
Så mye smerte.
Du er en morder!
Nei!
Jeg er en frelser.
Jeg lot dem slippe smerten.
Jeg ga dem til Gud.
Jeg slapp sjelene deres fri.
Gi meg sprøyta, Frances.
Greit.
Diego.
Beklager at du måtte se det.
Går det bra?
Du er en engel.
Nei.
Nå går det bra. Ok?
Ok? Vi tar deg til søster Emilene,
-som tar seg av deg. -Nei. Dra.
Dra, før du kommer i trøbbel.
-Jeg kommer til å savne deg. -Vi ses i himmelen.
Hvordan i helvete skjedde det?
Det var ei nonne.
Ei kjapp nonne.
Vi har opptakene.
Jeg prøvde å advare deg.
Uten Skjoldet blir ikke maskinen ferdig.
Jeg sender et team som leter i byen.
Nei.
Ikke våre menn.
Kjøp ut Macready under et alias.
Kjøper du et privat sikkerhetsselskap?
Ja, siden de vi har nå ser ut til å ha blitt tatt av
en liten gjeng fra presteskapet, slår det meg at de kanskje ikke passer.
Og som du sa...
...så er Kirken og jeg i krig.
Trosskjoldet.
Det må ha vært flere gjenstander.
Hun smelta de andre om.
Til hva?
Et slags apparat.
En sirkel, omtrent to meter i diameter,
koblet til kraftgeneratorer
og datasystemer.
Den første ringen var en prototyp.
Den var uferdig.
Dr. Salvius må ha diviniumet fra Skjoldet for å gjøre den ferdig.
Hun bruker teknologi i et forsøk på
å aktivere diviniumet.
Aktivere det for å gjøre hva?
For å åpne helvetes porter.
Jeg drepte Frances.
Drapsmann. Morder.
Nei. Det var selvforsvar. Hun forgifta meg.
Prøvde å drepe meg igjen.
Hun skulle drepe Diego. Jeg redda ham.
Kanskje går det opp i opp.
Kanskje.
Hei, Ava.
Hallo, Lilith.
Jeg har lett etter deg.
Det sa jeg.
Jeg kommer ikke tilbake.
Det går bra.
Jeg trenger bare en del av deg.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen