EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Hon var död.
-Ja. -Dör hon igen?
Det är omöjligt att veta.
Jag kan inte röra mig.
Det var kul så länge det varade.
Glorian valde henne.
Den är inte hennes.
Vi tar ut den.
Och om hon dör?
Det väljer Gud.
-Har Shannon gjort så? -Nej.
Vad händer?
Jag vet att du är rädd, men du måste lugna dig.
Den reagerar på känslorna.
Vad reagerar?
-Glorian. -Vilken gloria?
Vad fan är det som händer?
Det blir en lång dag.
Ava.
Är du okej?
Ska vi försöka igen?
Areala av Cordoba
var en av de tappraste krigare som världen skådat,
men hennes början var ödmjukare.
Hon föddes inte katolik.
När familjens mark beslagtogs av inkräktare
blev hon föräldralös
och vandrade i åratal...
...vilsen, helt planlöst.
Tills hon fann Honom.
Liam Neeson?
Jag har sett den.
Han hämnas alla som förorättade henne.
Inte Liam Neeson.
The Rock?
Gud.
Hon fann Gud.
Var så snäll.
Fortsätt.
-Jag hatar att göra dig besviken, men... -Översättningen.
"Areala tillbringade resten av livet med att strida i Hans namn.
År 1095, när påven Urban II beordrade första korståget..."
Kan vi skippa till kapitlet som har med mig att göra?
Du kommer dit.
"Areala var orädd.
Villig att ge allt…
...även sitt liv.
Till slut gav Areala sitt liv,
men inte den här dagen.
En av Guds budbärare, ängeln Adriel, hade andra planer.
Han lät henne inte dö.
Hennes resa var inte över.
Det gick bara att rädda henne om Adriel gjorde en stor uppoffring.
Han gav upp en del av sig."
Menar du att den är i mig nu?
Det var uppenbart inte vår plan.
Ödet ingrep, precis som det gjorde med Areala.
Vår plan?
Vi tillhör Korssvärdsorden.
Heliga kvinnor som bekämpar forntida ondska.
Heliga kvinnor och du.
Jag ser till deras behov.
Nja, inte alla behov.
Du har sett det. Monstret.
Det kallas för en tarrask.
På grund av energin som krävs att ta sig ifrån dem,
kan de bara leva i vår värld en kort tid.
Och deras värld är…
Helvetet.
Okej.
Och de andra,
de som är här, men inte här?
Vålnader.
De livnär sig på naturligt mörker i människors själar
och får dem att göra deras dåd.
De kan inte göra skada själva, för de har en fot i...
Helvetet?
Ja.
Saken på min rygg.
Därför ser jag dem?
Glorian ger dig synförmågan.
Att inte bara kunna jaga dem, utan att döda dem.
Okej, men jag är ingen jägare.
Inte ens en samlare. Jag kunde inte ens gå.
Jag vet, och jag är ledsen för det du har gått igenom.
Men Gud kanske skonade dig i olyckan av en anledning.
För ett större syfte.
Nej. Vet du vad?
Jag vet inte vad jag ska göra,
men det är inte att bekämpa demoner.
Den som bär glorian är den nya mästaren.
Krigarnunnan.
Så har det varit i tusen år.
Vi har svurit på att hålla ondskan borta.
Nej. Ni har svurit på era liv.
Jag fick mitt tillbaka, jag vill inte ha ett åtagande.
Det är svårt att ta in. Jag förstår det.
Vet du vad?
Kanske vi kan ta helgen...
Du vet? Tänka på saken.
Jag kommer på måndag och vi pratar mer då.
Innan du kan kontrollera glorians krafter,
är du en fara för dig själv och dem i din omgivning.
Jag kan inte låta dig gå härifrån.
Är jag en fånge nu?
Det andra alternativet är mindre önskvärt.
Du kan inte hålla mig inlåst här. Det är olagligt.
Kidnappning.
Du är trygg här.
Vi kan inte skydda dig där ute.
Mina vänner lär leta.
Samma vänner som lämnade dig på festen?
Hur länge överlever du där ute?
-Jag har superkrafter. -Du vet inte hur de används.
Varje gång utsätter du dig för fara.
Och tarrasken hittar dig, tro inget annat.
Vänta. Är den ute efter mig?
Ute efter glorian. Du är bara i vägen.
Tarrasken dras till energin som glorian avger.
Som en hund känner vittring, så vet den var du har varit.
Men han känner inte lukten med den på?
Västen är fodrad med osmium, som väggarna i skyddsrummet.
Den fungerar som en energidämpare.
Därför kom inte odjuret till händelsen i morse.
Du menar mitt spel.
Vi lär dig fokus och kontroll, så det inte händer igen.
Vi kan visa dig vad glorian kan göra, så du kan försvara dig.
Jag trodde du ville hångla.
Är det roligt?
En nunna med ett gevär?
Du är visst trolös.
Min vän är död, du dödade henne.
Var mer specifik.
Hamnen. Explosionen.
-Känner inte till det. -Nej, självklart inte.
Mitt team transporterade bara en leverans.
Vet du varifrån?
Jag vet att allt gick bra,
tills mina män blev anfallna av en drös... vältränade kvinnliga agenter.
Som ni visste skulle komma, så ni riggade spjällådan.
Och äventyra mina mäns liv?
Ryktet är allt i mitt arbete.
Flyttade du den utan att veta innehållet?
Så länge jag får betalt.
Och du fick betalt av Arq-Tech.
De ligger inte bakom det.
Hur vet du det?
För det som fanns i spjällådan ville de verkligen ha.
Sa de det till dig?
Nej, leveranspriset.
Hur många dog på din sida, förutom din vän?
Bara hon.
Den som riggade lådan kanske gör ett dåligt jobb...
...eller är ett proffs, som fick exakt vad han ville.
Shannon var måltavlan.
Jag är glad att jag kunde hjälpa till, men min tid är dyrbar.
Tror du jag låter dig gå? Dina män angrep oss, trots allt.
Och du är trots allt en nunna. Man skall icke dräpa och allt det där.
Klippan var ett fint inslag,
men showen är över.
Vad i helvete var det?
Ingen aning.
Innan det försvann tror jag att jag såg nåt.
Kameran såg ingen värme. Det kan vara kamouflerad teknik.
Så, klingoner...
-Harry Potter. -Kameror eller ej, men vi har en ledtråd.
Det här var kardinal Durettis verk.
Det tror inte jag.
Kom igen. Tror du ungarna infiltrerade presentationen?
De smög sig inte in för att förstöra stället.
De ville ha gratisdrinkar och räkcocktails.
Deras syfte kanske ändrades när de kom in.
De var verkligen nyfikna på allt.
De verkar mer nyfikna på varann.
Var så snäll.
Kristian, jag förstår varför du inte vill tro att kyrkan ligger bakom.
När man lämnar kyrkan lämnar man den aldrig.
-Jag förstår det. -Tro mig,
jag och kardinalen har inget till övers för varandra.
Jag vet vad Vatikanen är kapabel till. Jag har sett det själv.
Bra.
Jag tror att vetenskap och tro kan samexistera.
Vi ska bevisa att de kan det.
Oj.
Där.
Ser du?
Jag tror hon gör det.
Hur är det möjligt?
Jag har gjort dussintals tester. Den har aldrig gjort så där.
Artefakterna reagerar så
när de är kopplade till en stark energikälla.
Macready nämnde nåt om nunnor.
-Nunnor? -I arkiven står det om en kvinnosekt
ledda av en som besitter stor makt.
Korssvärdsorden.
Jag trodde att det var en legend.
Du tänkte säkert så om artefakterna en gång.
Om KSO existerar...
...var den en hemlighet i århundraden...
...även för dem på insidan.
Konstigt. Kyrkan brukar inte ha hemligheter.
Vi måste hitta henne.
Divinium?
De använder det för att bygga en maskin.
Vet de om dess ursprung?
En man som arbetade för Vatikanen svek oss och jobbar nu för Arq-Tech.
De vet nog allt.
Uppdraget är svårt. Kan vi undvika en konflikt...
Om de dödade syster Shannon, har vi redan en konflikt.
Och flickan då?
Hon är här och genomgår träning.
Och är Lilith redo?
Ja, men vad det gäller flickan,
tas den bort kan hon dö.
Är hon en troende?
Är inte Hans tro på henne viktigast?
I skrifterna står det att glorian har en egen kraft.
Tänk om den valde henne? Tänk om Han valde henne?
En chans.
För er båda.
Det första de ger en är en pinne.
Det slutar nog bra.
Gråhårig. Hemskt ärr. Stor entré.
Bitchchefen är här.
Jag är Moder Superion.
Självklart.
Du sa det högt.
Lilith säger att du har blivit starkare.
Jag kastade en kille över rummet. Det var nåt nytt.
Glorian är en förstärkare.
Den kommer att förbättra dina naturliga förmågor.
Jag brukar dra det kortaste strået, så hoppas inte för mycket.
Då måste du anstränga dig mer. Vad mer har du upplevt?
Jag läker snabbt.
Jag ser en läskig demon.
Jag kan gå igenom saker. Levitera.
Levitera?
Det är sant.
Jag såg det själv.
Är det inte normalt?
Normalt är relativt.
Vissa förmågor har bara du,
precis som tidigare krigarnunnor.
Krigarnunna.
Låter som om jag vann en strid.
Förutom att förstapriset är magisk metall i ryggen.
Glorian är en gåva.
Du är Guds förkämpe. Du strider i Hans namn.
Jag är inte direkt vad man kallar för "religiös".
Jag fick nyss tillbaka de här,
så jag vet inte hur stridsgrejen kommer att funka.
Vi kanske ska fokusera på att få saker att sprängas.
Helvete. Jag glömde det.
Vad fan gjorde du så för?
Svär inte!
Vi är i en kyrka.
Där ni tränar mördare.
Svärord är nog långt ner på Ave Marias att göra-lista.
Du lär dig snart mer om glorians viktigaste dygder.
Först bedöms din fysiska och känslomässiga betingning.
-Känslomässiga betingning? -Själsstyrka är nyckeln.
Genom glorian är det psykologiska och fysiska enat.
Det enda behärskas inte utan det andra.
Okej. Så hur gör vi...
Allvarligt?
Du kan ge igen om du vill.
Okej.
Lär mig åtminstone att använda den.
Det är en pinne.
Okej, lyssna, jag är för vänskaplig aga,
men vi kanske ska prioritera lite?
KSO var ju en familj,
men jag får en uppenbar elak styvmor-vibb.
Såg du det? Hur gör jag det?
Gjorde det ont eller verkade det bara som det?
Vet du vad? Mina synapser är nog bara superförvirrade.
Det har inget med dig att göra.
Det räcker.
Vad tycker du?
Väl godkänd?
Inget leende, oläsligt uttryck, men inte aktivt fientlig.
Det funkar för mig.
Det kändes som jag återupplevde middle school på några sekunder.
Livet är tufft för oss alla nu.
Det vore bra om du inte skämtar om allt.
Jag kan inte hjälpa det. Det är en vana.
Glorian väntade inte bara på att du skulle dyka upp.
Den tillhörde nån.
Jag vet.
Förlåt.
Hur var hon?
Hon var intensiv.
Kall i början.
Släppte inte in nån.
Men när hon öppnade sig till slut...
...var Shannon en bra vän, särskilt för nyrekryterade.
Hon älskade upptåg. Hon lurade verkligen några av oss.
Men de senaste månaderna förändrades nåt.
Som om hon visste.
Jag är inte hon.
Ingen förväntar sig det.
Jag försökte säga det till honom. Jag är ingen krigare och...
...absolut ingen nunna.
Hela stället, allt.
Det är inte jag.
Det var inte jag heller.
I början.
Vi alla har ett förflutet, Ava.
Våra egna hemligheter.
Men det spelar ingen roll när man inser att inte allt handlar om en.
Tvinga henne inte. Hon är oförberedd.
-Hon är inte... -Värdig?
Jag läste journalen, likaså du. Hon har inte styrkan.
-Det kan inte du avgöra. -De är mina flickor.
Jag har anförtrotts deras träning.
Och jag har anförtrotts deras liv. Inklusive hennes.
Även om glorian inte avvisar henne, så avvisar hon den.
Vi får väl se.
-Jag tänker inte vara snäll. -Det begär jag inte.
Men jag förväntar mig en viss förståelse för hennes situation.
"Areala glömde aldrig nederlaget mot barbarerna,
men hon hade ett större syfte.
Då Gud befallde, rekryterade hon krigare som skulle dela på bördan.
Ingen visste hur de såg ut eller deras namn.
De blev kända genom en gemensam symbol:
ett silverkors på ett svärdfäste.
Det var så Korssvärdsorden skapades."
Långdraget, va?
Fortsätt.
"Krigarnunnorna, som de blev kända som,
frodades under Arealas beskydd.
För ondskan hade tagit en ny och monstruös form.
Demoner...
...uppstånden från helvetet.
Nunnorna sökte upp dessa onda makter
och befriade förlorade själar som tvingats tjäna demoner."
Jag tyckte det var väldigt lärorikt.
Det är en historisk handling, menad att erbjuda ett samband.
Ingen trolleribok.
En trolleribok vore mer användbar.
Åh.
Bra jobbat, patriarkatet.
Hjältarna är kvinnor, men garneringen en kille.
Han var den första du?
Var är Arealas staty?
Jag hoppades du skulle känna igen dig i Arealas berättelse.
Ni två är inte så olika.
Det kanske inte var vägen du förväntade dig,
men ni valdes för ett större syfte.
Menar du att nån satte nåt i våra kroppar utan lov och sa:
"Förresten, det här är ditt liv nu."
Areala ville aldrig det här.
Hon kanske ville dö på slagfältet.
Kanske hon förtjänade det.
Ava, du har fått en speciell gåva.
Och jag vill ge dig utrymme att upptäcka den själv.
Men några här tycker inte det.
Mer än några.
Du måste ta det här på allvar, annars byts du ut.
Varför bryr du dig om vad som händer mig?
Ta ut den så är det överstökat.
Tro det eller ej, men Gud gav dig en andra chans.
Lita på mig.
Jag vet att det är svårt.
För mig med...
...men vi båda famlar i mörkret.
Snälla.
Du kanske kan visa lite tålamod?
Okej.
Men...
-Du har vissa villkor. -Ja.
Kan vi göra det här stället lite mindre som ett dårhus?
-Västen är till för att skydda dig. -Nej, inte västen. Barnvakten.
Den som tror att jag inte vet att hon följer efter mig överallt?
Jag tar min medicin, doktorn.
Avtalat?
Tills ett annat alternativ dyker upp...
Avtalat.
Så vackert.
Det duger.
Det är vårt. Åtminstone de kommande veckorna.
Helvete.
-Varför tog det sån tid? -Rör mig inte!
Hur hittade du oss?
Ett smart bedrägeri.
Hacka rikas kalendrar och sen bo i deras hem när de är bortresta.
Du kunde ha ringt polisen.
Men det är inte vad jag vill ha.
Jag beundrar ert mod.
Vad vill du ha då?
Er vän. Flickan ni var med igår. Var är hon?
Letar du efter Ava?
Chanel!
Ja...
Ava. Tack, Chanel.
Vi vet inte var hon är. Vi skildes åt.
Hon är inte i vår grupp.
Hur får jag kontakt med henne?
Vi känner henne inte. Vi träffades för några kvällar sen. Hon hängde bara på.
Om hon kontaktar er, vill jag bli underrättad.
Mitt privata nummer. Håll kontakten.
Ha en trevlig vistelse.
Helvete.
Gör jag det?
När det är nära glorian aktiveras diviniumet.
Vapen blir mer destruktiva. Rustning hårdnar vid en attack.
Det är nåt slags metall.
Det är organiskt.
Som en frigående metall.
Visst.
En fråga.
Hur kan krigarnunnor använda vapnen om de inte ser motståndarna?
En bra fråga.
Gloriabäraren identifierar deras position och koordinerar attacken.
Om vålnaderna inte besitter en människa.
-När... -Herregud.
-Exorcisten hände på riktigt. -Nej.
Men demonbesittning, så Fader Karras...
-Kan vi fortsätta, tack? -Förlåt.
Det viktigaste att komma ihåg är,
att samma egenskaper
som gör demoner mottagliga för divinium
gör även krigsnunnan mottaglig.
Varför gjorde du så? Jag trodde vi började bli vänner!
Du är inte oövervinnlig.
Divinium kan döda dig.
Det är också det enda ämnet du inte kan fasa dig igenom, så...
Är det du?
-Vad? -Vibrationen.
Lugna ner dig.
Lugna ner mig? Du knivhögg mig!
Lugna ner dig!
Det är nåt här.
Ta upp det!
Rummet var ju säkert!
-Vad ser du? Hur många? -Jag vet inte.
Hej.
Det var ett test.
Tänker du hjälpa mig eller bara stå där?
Hon försatte sig i det,
låt henne ta sig ut.
Jag vet inte hur.
Det gick bra innan när du lämnade mig att dö.
Ett ögonblick.
Så...
...väggarna är tjocka här.
Jag lyckade nästan använda mina förmågor, så…
I detta hus är tillit allt.
Du måste veta att dina systerkrigare skyddar dig. Liv hänger på det.
Hon lurade mig först.
Tillit är ömsesidigt, syster.
Moder.
Varför flydde du?
Förutom att jag trodde ett monster skulle krossa dörren?
-Det låter ologiskt, vad det gäller dig. -Du har känt mig i två dagar.
Fader Vincent tog med din journal från barnhemmet.
Sa han inte det?
Tro inte på det du läser.
Nunnorna hatade mig.
-Fakta ljuger inte, Ava. -Vad ska det betyda?
Du begick självmord.
Vad?
Överdoserade på smärtstillande.
Nej, det hände inte. Hur skulle jag det? Jag kunde inte röra mig.
Du kunde hälsa på dina vårdare med obscena gester.
Jag läste det i din journal också.
Du förstår inte.
Förlamad i en olycka. Övergiven av din familj.
Det var nog en mardröm för dig.
-Jag tog inte livet av mig. -Frances sa att du hade varit deprimerad.
Du var för gammal för barnhemmet.
Hon sa att du inte kunde överleva själv,
-och kände dig hjälplös. -Hon ljuger!
Om jag ville dö hade jag inte rymt!
Självklart rymde du. Du är en ynkrygg.
Du vill alltid ha en lätt utväg.
Att kämpa för en sak är inget för dig, eller hur?
-Du känner inte mig. -Bestäm dig, Ava.
Vill du leva eller dö?
Sluta med det här!
Utanför.
Nu.
Jag bad dig att respektera hennes situation.
När konfronterar hon det om inte nu?
När hon är ute på uppdrag och systrarnas liv står på spel?
-Hon är en bomb som snart detonerar. -Tänker du tända stubinen?
Vi har inte tid att dalta, fader. Du vet det.
Du försöker driva bort henne.
Hon är inte som vi. Hon är en syndare.
-Hon tog sitt liv. -Men hon är inte död.
Är inte det det största miraklet?
Du ser Guds inflytande.
Jag ser abnormitet.
Hon förtjänar inte det här.
Ingen av oss förtjänar Hans nåd.
Det är inte förtjänat, det är givet.
Är det vad det handlar om? Vad du tycker att du förtjänade?
Mitt ansvar är dessa flickor.
De som offrat sina liv, och de som fortfarande lever,
redo och villiga att göra detsamma.
Den flickan?
Hon är en cancersvulst.
Vi stupar med henne.
Jag tog inte mitt liv.
Okej.
Allvarligt.
Minns du vad som hände den kvällen innan du vaknade?
Jag tittade på tv och somnade.
Det var bara en vanlig kväll.
De hittade droger i blodet.
Jag var lam nedanför bröstkorgen. Varför skulle jag behöva smärtstillande?
Läkarutlåtandet kanske var fel.
Spelar ingen roll.
Ingen tror mig ändå.
Låt dig inte påverkas.
Hon gör dig förvirrad.
-Det är vad hon gör. -Så det är inte bara jag.
Systrarna kallar henne Cruella de Jesus.
Jag kanske började.
Men du tror mig.
Du är tanklös och självcentrerad.
Men oärlig?
Tack.
Vad?
Jag försöker bara lista ut om du är mer eller mindre nunna än de andra.
Har du haft dålig erfarenhet med de som avlagt löften?
Ja.
Jag avlade mina innan de flesta, om det hjälper.
Man skulle tro det.
Mina föräldrar är politiker.
Diplomater i England.
Konservativa?
Och oroade över sitt yttre sken.
Jag följde inte reglerna.
Jag fick åka till en katolsk internatskola.
Det blev mitt kall.
Du berättar inte allt.
Det är alltid mer.
-Camila. Det här är Ava. -Hej, Ava.
-Hur går det med nya flickan? -Fantastiskt.
Passar in perfekt.
Så bra?
Jag hade kunnat behöva din hjälp.
Var har du varit?
Du kan gå din egen väg,
men där den korsar min
förväntar jag mig åtminstone lite öppenhet.
Se upp med vad du vill.
Gör dig hemmastadd härinne.
Nån har redan flyttat in.
Det här var syster Shannons rum.
Hon ser så ung ut här.
När var det?
Förra året, tror jag.
Förra året?
Morgondagens träningsschema.
Jag låter nån städa upp här åt dig.
Ett lönnmord?
Är du säker?
-Ja. Det är det enda rimliga. -I vilket syfte?
Ville de ha glorian?
Jag vet inte. Det är problemet.
Förlåt, avbryter jag?
Ava. Bra! Kom in.
Låt mig presentera syster...
Shotgun Mary.
Coolt namn.
Varför kallas du det?
Jag dricker mycket.
Jag låter er prata.
-Om du hör nåt annat... -Självklart.
Jag ville be om ursäkt för det tidigare.
Moder Superion gick för långt.
Ditt förflutna rör bara dig.
Det är upp till dig vad du vill delge oss andra.
Det uppskattas.
Vad säger du?
Ska vi fortsätta?
Visst.
"Under de följande åren växte demonerna i styrka och antal
och Korssvärdsorden stod inför en ny ondska,
tarrasken av den gyllene legenden,
en best som sägs ha återuppstått från helvetets djup.
Denna varelse upphävde den första gloriabärarens styre.
De lojala krigarnunnorna tog den svårt skadade Areala till fristaden.
Men det var för sent. Inget kunde göras.
"Det är dags", viskade Areala.
"Jag är redo att dö."
Hon bad om att få träffa nästa på tur.
"Är hon här?
Var ej rädd, syster. Vi är aldrig redo,
bara förberedda."
Fader Vincent?
Pappersarbete. Min undergång.
Ursäkta mig ett ögonblick.
JAG VILL LEVA