EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Hun var død.
Ja.
-Gikk hun tilbake til å være død? -Det kan vi ikke vite.
Jeg kan ikke røre meg.
Det var ikke gøy så lenge det varte.
-Glorien valgte henne. -Den tilhører ikke henne.
Vi tar den ut.
Og hvis hun dør?
Det er opp til Gud.
-Har Shannon gjort det? -Nei.
Hva skjer?
Jeg forstår at du er redd, men ro deg ned.
-Den reagerer på følelsene dine. -Hva da?
-Glorien. -Hvilken glorie?
Hva faen er det som foregår?
Dette blir en lang dag.
Ava.
Går det bra?
Skal vi prøve igjen?
Areala av Córdoba var en av tidenes villeste krigere.
Men hennes opprinnelse var mer beskjeden.
Hun ble ikke født som troende.
Da familiens jord ble erobret av inntrengere,
ble Areala foreldreløs.
Hun vandret i årevis.
Fortapt, uten mål og mening.
Til hun fant Ham.
Liam Neeson?
Jeg har sett den før.
Han hevner seg på alle som gjorde henne urett.
Ikke Liam Neeson.
The Rock?
-Gud. -Å.
Hun fant Gud.
Vær så snill.
Fortsett.
-Jeg hater å måtte skuffe deg, men... -Her er oversettelsen.
"Resten av livet kjempet Areala i Hans navn.
I 1095, da pave Urban den andre ga ordre om det første korstog..."
Kan vi kanskje hoppe til delen som har noe med meg å gjøre?
Du kommer dit.
"Areala var fryktløs.
Villig til å gi alt.
Inkludert sitt eget liv.
Hun måtte til slutt bøte med livet.
Men ikke den dagen.
En budbringer fra Gud, engelen Adriel, hadde andre planer.
Han kunne ikke la henne dø. Reisen hennes var ikke over.
Det fantes bare én redning.
Derfor gjorde Adriel det største offeret.
Ga avkall på noe av seg selv."
Sier du at dette er i meg nå?
Det var ikke planen vår.
Skjebnen grep inn, akkurat som med Areala.
Planen vår?
Vi tilhører Det korsformede sverds orden.
Gudfryktige kvinner som viet livet til å bekjempe gammel ondskap.
Gudfryktige kvinner og deg.
Mitt oppdrag er å skjøtte deres behov.
Ikke alle behov, da.
Du har sett det. Dyret.
Det kalles en tarask.
På grunn av energien det krever å bryte lenkene,
kan de bare være i vår verden i kort tid.
Og deres verden er...
Helvete.
Nettopp.
Og de andre,
de som er her, men ikke her?
Skrømt.
De får næring av det naturlige mørket i menneskesjelen,
og påvirker dem til å adlyde dem.
De kan ikke selv gjøre noen skade, siden de har én fot i...
-Helvete? -Nettopp.
Greia i ryggen min.
Derfor ser jeg dem?
Glorien gir deg synets nådegave.
Ikke bare evnen til å jage dem, men også drepe dem.
Jeg hater å skuffe deg, men jeg er ingen jeger.
Eller en sanker. Kunne ikke gå for en uke siden.
Jeg beklager, og jeg er lei meg for det du har vært gjennom.
Men kanskje Gud sparte livet ditt i ulykken av en grunn.
Et større formål.
Nei. Vet du hva?
Kanskje vet jeg ikke hvem jeg er, men å bekjempe demoner er nok ikke min greie.
Bæreren av Glorien er vår nye forsvarer.
Krigernonnen.
Slik har det vært i tusen år.
Vi har viet livet vårt til å holde ondskapen i sjakk.
Nei. Dere har viet livet deres.
Jeg fikk nettopp mitt tilbake, vil ikke binde meg.
Dette er vanskelig å fordøye. Det forstår jeg.
Vet du hva?
Kanskje jeg kan tenke på det over helga.
Tenke gjennom det.
Jeg kommer tilbake på mandag, så snakkes vi.
Frem til du har lært å styre Gloriens krefter,
er du en fare for deg selv og alle rundt deg.
Jeg kan ikke la deg dra.
Jeg er en fange, altså.
Det andre alternativet er mindre tiltalende.
Du kan ikke låse meg inne. Det er en lov mot det.
-Kidnapping. -Her er du trygg.
Vi kan ikke beskytte deg der ute.
-Vennene mine vil lete etter meg. -De samme som forlot deg på festen?
Hvor lenge overlever du der ute?
-Jeg har superkrefter. -Som du ikke kan bruke.
Når du gjør det, utsetter du deg for risiko.
Vær du trygg, Tarasken finner deg.
-Er den greia ute etter meg? -Den vil ha Glorien.
Du står i veien.
Tarasken tiltrekkes av energien fra Glorien.
Som en jakthund som lukter noe. Den vet hvor du har vært.
Men han lukter meg ikke med denne på?
Vesten er bekledd med osmium, som veggene i beskyttelsesrommet.
Den demper energien.
Derfor ble ikke dyret fremmanet av hendelsen i dag.
Da jeg klikka, mener du.
Vi kan lære deg fokus og kontroll, så skjer det ikke igjen.
Vi kan vise deg hva Glorien kan gjøre, så du kan forsvare deg selv.
-Jeg trodde vi skulle til klinehjørnet. -Er dette morsomt?
Ei nonne med hagle?
Frafallen, altså.
Min venn er død. Hennes blod er på dine hender.
Vær mer spesifikk.
Havna. Eksplosjonene.
-Det vet jeg ingenting om. -Selvsagt ikke.
Mitt team skulle frakte en forsendelse.
Hvor kom den fra?
Alt var brillefint
frem til de havna i bakhold med
godt trente kvinnelige agenter.
Dere visste de kom, kassen var rigga for å sprenges.
Skulle jeg risikert livet deres? Ryktet er alt i min bransje.
Dere frakta den uten å vite innholdet?
-Får jeg betalt, bryr jeg meg ikke. -Det ble du.
Av Arq-Tech.
De står ikke bak dette.
Hvordan vet du det?
For de ville virkelig ha det som var i den kassen.
-Det fortalte de deg? -Det gjorde prisen.
Hvor mange av dine døde, bortsett fra din venn?
Bare hun.
De som rigget kassen er enten elendig i jobben,
eller veldig proffe, og så fikk de det de ville ha.
Shannon var målet.
Godt jeg kunne hjelpe. Tida mi er... ganske verdifull.
Tror du at jeg bare lar deg gå? Dine menn angrep oss.
Og du er ei nonne.
Du skal ikke drepe, og så videre.
Klippa var et fint grep,
men nå er det over.
-Hva i helvete var det? -Spør du meg, spør jeg deg.
Før det ble svart,
trodde jeg at jeg så noe.
Kamera fant ingen varmesignatur. Det kan være en tildekkingsteknologi.
Klingon.
Harry Potter.
Kamera eller ei, vi har et spor.
Dette er kardinal Durettis håndverk.
Det var ikke dit jeg ville.
Gi deg. Tror du de ungdommene infiltrerte fortellerstunden?
De lurte seg ikke inn for å ødelegge stedet.
De ville ha gratis drikke og rekecocktail.
Kanskje de endret agenda da de kom inn.
De var veldig nysgjerrige på alt.
De er visst mer nysgjerrige på hverandre.
Vær så snill.
Kristian, jeg forstår at du tviler på at Kirken står bak dette.
Man forlater aldri Kirken selv om man slutter.
-Jeg forstår. -Stol på meg.
Kardinalen og jeg tåler ikke hverandre.
Jeg vet hva Vatikanet er i stand til. Jeg har sett det fra innsiden.
Bra.
Jeg går ikke med på at vitenskap og tro ikke kan leve side om side.
Det vi gjør her, er å bevise at de gjør det.
Oi. Vent.
Der.
Ser du det?
Jeg tror at hun gjør det.
Hvordan er det mulig?
Jeg har kjørt flere titalls tester, men aldri sett det skje.
Gjenstandene responderer bare sånn når de knyttes til en betydelig energikilde.
Macready nevnte noe om nonner.
-Nonner? -Arkivet har en historie om en kvinnesekt,
ledet av én som innehar sterke krefter.
Det korsformede sverds orden.
Jeg trodde det bare var en myte.
Det trodde du sikkert om gjenstandene også.
Er DKSO ekte,
er hemmeligheten flere århundrer gammel,
selv for dem på innsiden.
Merkelig.
Kirken har da ingen hemmeligheter.
Vi må finne den jenta.
Divinium?
De bruker det for å bygge en maskin.
Kjenner de opprinnelsen?
Vi ble forrådt av en mann som jobbet for Vatikanet, som jobber for Arq-Tech.
Vi må anta at de vet alt.
Oppdraget er vanskelig nok. Kan vi unngå konflikt...
Er søster Shannons blod på deres hender, er konflikten alt i gang.
Hva med jenta?
Hun er her.
Hun får opptrening.
Er Lillith klar?
Ja, men slik det er for jenta nå,
kan hun dø om vi fjerner den.
Er hun troende?
Betyr ikke Hans tro på henne mest?
Skriften antyder at Glorien har sitt eget motiv.
Hva om den valgte henne? Hva om Han valgte henne?
Dere får én sjanse.
Begge to.
Først gir de deg en kølle.
Dette ender vel bra.
Gråsprengt. Stygt arr. Flott entré.
Sjefskjerringa er her.
Jeg er Abbedissen.
Selvsagt er det deg.
Det sa jeg høyt.
Lillith sier at du har blitt sterkere.
Jeg kasta en fyr gjennom et rom. Det var nytt.
Glorien fungerer som en forsterker.
Den forsterker naturlige evner du alt har.
Jeg trakk det korteste strået ofte, så ikke forvent for mye.
Da må du jobbe hardere.
Hva annet har du opplevd?
Jeg leges veldig raskt.
De skumle greiene der jeg ser demoner.
Jeg kan gå gjennom ting.
Sveve.
Sveve?
Det er sant.
Det så jeg med egne øyne.
Er ikke det... vanlig?
Vanlig er relativt.
Noen evner er bare dine,
akkurat som tidligere krigernonner har hatt egne evner.
Krigernonne.
Høres ut som jeg vant en kamp.
Bare at førstepremien er metall innkapsla i ryggen.
Glorien er en gave.
Du er Guds forsvarer.
Du kjemper i Hans navn.
Jeg er ikke akkurat det man kaller "religiøs".
Jeg fikk nettopp disse igjen,
så jeg vet ikke hvordan slåssinga går.
Kanskje vi kan fokusere på å sprenge ting i dag.
Søren, det glemte jeg.
-Hvorfor faen gjorde du det? -Språkbruk!
Vi er i et gudshus.
Der dere trener opp mordere.
Noe sier meg at banning er langt nede på lista her.
Du vil tidsnok lære om Gloriens viktigere fortrinn.
Først må vi vurdere din psykiske og fysiske tilstand.
-Psykisk tilstand? -Psykisk styrke er avgjørende.
Glorien fletter sammen det psykiske og fysiske.
Du mestrer ikke det ene uten det andre.
Greit. Så, hvordan...
-Seriøst? -Ingen sa at du ikke kunne slå tilbake.
Ok. Lær meg iallfall å bruke denne.
Det er en kølle.
Hør her, det er trivelig med vennskapelig pisking,
men kanskje vi kan prioritere litt?
DKSO er familie, sa pater Vincent, men jeg føler en anelse ond stemor her?
Så du det? Hvordan får jeg det til?
Gjorde det vondt, eller virka det bare sånn?
Vet du hva? Synapsene mine er nok bare kjempeforvirra,
ingen kritikk av dine ferdigheter.
Det holder.
Hva syns du?
Ble det 5+?
Ingen smil, uleselig ansiktsuttrykk, ikke aktivt fiendtlig. Jeg kan jobbe med det.
Jeg gikk på ungdomsskolen, men nå gjenopplevde jeg den.
Livet er tøft for oss alle nå.
Det hadde hjulpet om du ikke behandla alt som en vits.
Jeg klarer ikke la være.
Det er sånn jeg er.
Glorien venta ikke bare på at du skulle stikke innom.
Den tilhørte noen.
Jeg vet det.
Unnskyld.
Hvordan var hun?
Hun var intens.
Først var hun kald.
Slapp ingen innpå seg.
Men da hun endelig åpna seg,
var Shannon en god venn,
spesielt for de nye medlemmene.
Elsket skøyerstreker.
Hun lurte noen av oss.
De siste månedene
var det noe som endra seg.
Som om hun visste det.
Jeg er ikke henne.
Det forventer ingen.
Jeg prøvde å si det.
Jeg er ingen kriger, og...
...definitivt ikke nonne.
Dette stedet, alt...
...er bare ikke meg.
Det var ikke meg heller. Ikke først.
Vi har alle en fortid, Ava.
Våre egne hemmeligheter.
Men det spiller ingen rolle når du innser at alt ikke handler om deg.
Ikke press henne. Hun er ikke forberedt.
-Hun er... -Er ikke verdig?
Jeg leste mappa hennes, som deg.
Hun har det ikke i seg.
Det bestemmer ikke du.
Det er mine jenter. Å forberede dem er betrodd meg.
Og livet deres er betrodd meg.
Hennes også.
Om Glorien ikke avviser henne, avviser hun den.
Vi får se.
-Jeg er ikke nådig mot henne. -Det ber jeg ikke om.
Men jeg forventer en viss fintfølelse
for situasjonen hennes.
"Areala glemte aldri nederlaget mot barbarene,
men hun hadde en viktigere oppgave.
På Herrens anmodning skulle hun samle en hær for å fordele byrden.
Ingen visste hvem de var, hva de het.
De var bare kjent gjennom et felles symbol:
et sølvkors laget av et sverdskjefte.
Og slik gikk det til at Det korsformede sverds orden ble dannet."
Det er litt omstendelig?
Fortsett.
"Søsterkrigerne, som de ble kjent som,
vokste under Arealas formynderskap.
Ondskapen hadde inntatt en ny, uhyrlig form.
Demoner...
...oppstått fra helvete.
Nonnene lette etter de mørke kreftene,
og befridde tapte sjeler presset til
tjeneste for... demoner."
Vet ikke med deg, men det var opplysende.
Det er en historisk nedtegnelse, som skal beskrive bakgrunnen.
Ikke en tryllebok.
Det hadde vært mye nyttigere.
Godt jobba, patriarkatet.
Alle heltene er kvinner, men mannen troner øverst.
Var han den første deg?
Hvor er Areala-statuen?
Jeg håpte du ville se litt av deg selv i historien.
Dere to er ikke så ulike.
Dette er kanskje ikke veien du forventa, men...
...begge ble valgt til en større oppgave.
"Valgt."
Mener du at noen dytta noe i oss uten tillatelse og sa:
"Dette er forresten ditt nye liv."
For alt vi vet, ville aldri Areala dette.
Kanskje hun ville dø på slagmarka den dagen.
At hun mente hun fortjente det.
Ava, du har fått en helt spesiell gave.
Jeg vil gi deg rom til å utforske den selv.
Det er noen her som ikke er helt enige.
Flere enn "noen".
Du må ta det på alvor,
ellers blir du erstattet.
Hvorfor bryr du deg om hva som skjer med meg?
Hva med å bare ta den ut og bli ferdig?
Enten du tror det eller ikke, ga Gud deg en sjanse til.
Stol på meg.
Det er ikke lett for deg.
Ikke for meg heller.
Men begge famler i blinde.
Vær så snill.
Kanskje vi kan være litt tålmodige?
Ok.
Men...
Du har betingelser.
Ja.
Fins det noen måte å gjøre dette stedet litt mindre som et sinnssykehus?
Vesten beskytter deg.
Nei, ikke vesten. Barnevakta.
Den du ikke tror jeg merker at følger etter meg overalt?
Jeg lover å ta all medisinen.
Avtale?
Før det kommer et hvilket som helst alternativ...
Avtale.
Så nydelig.
Det duger.
Det er vårt.
Iallfall i de neste ukene.
Jøss!
-Hvorfor tok det så lang tid? -Ligg unna meg.
Hvordan fant du oss?
Litt av en bløff dere driver med. Hacker rikes kalender og
bor hos dem når de er utenbys.
-Du hadde sendt politiet for å ta oss. -Det er ikke det jeg vil.
Jeg beundrer motet deres.
Hva vil du ha?
Vennen deres.
Jenta dere var med. Hvor er hun?
-Leter du etter Ava? -Chanel!
Ja...
Ava. Takk, Chanel.
-Vi vet ikke hvor hun er. -Hun er ikke engang i gjengen vår.
Hvordan kommer jeg i kontakt?
Vi kjenner henne ikke, vi møttes nylig.
Hun var bare et påheng.
Om hun kontakter dere, forventer jeg å bli varslet.
Mitt private nummer.
Vi holder kontakten.
Ha et hyggelig opphold.
Å, faen.
Gjør jeg det?
Divinium aktiveres når det er nært Glorien.
Våpen blir mer ødeleggende, rustningen herdes mot angrep.
Det er et slags metall...
Naturlig, sier de.
Frittgående, liksom.
Ja da.
Spørsmål.
Hvordan kan søsterkrigere bruke dem om de ikke ser hva de slåss mot?
Det var et godt spørsmål.
Gloriebæreren sier hvor fienden er og koordinerer angrepet.
Om ikke skrømtet tar bolig i et menneske. Når...
Herregud.
Eksorsisten er ekte, jo.
Det er den ikke.
Demonbesettelse er ekte. Pater Karras...
-Kan vi snakke om dette? -Unnskyld.
Det viktigste å huske
er at det samme som gjør demoner ømfintlige for divinium,
gjør også Krigernonnen ømfintlig.
Hvorfor gjorde du det? Jeg trodde vi knytta bånd!
Vit at du ikke er uovervinnelig.
Divinium kan drepe deg.
Det er også det eneste stoffet du ikke kan gå gjennom, så...
Er det deg?
-Hva? -Vibrasjonen.
-Samle deg. -Du knivstakk meg nettopp!
Samle deg!
Noe er her.
-Ta den opp! -Var ikke dette rommet trygt?
Hva ser du? Hvor mange?
Jeg vet ikke.
Hei.
Det var en test.
Skal du hjelpe meg, eller bare stå der?
Hun kom hit selv,
la henne komme seg ut selv.
Jeg vet ikke hvordan.
Du klarte deg fint da du etterlot meg for å dø.
Et øyeblikk.
Så...
Veggene er veldig tykke her.
Til mitt forsvar brukte jeg evnene mine nesten med hell.
Her i huset handler alt om tillit.
Du må vite at krigersøstrene dine forsvarer deg.
Liv avhenger av det.
Hun lurte meg først.
Tillit går begge veier, søster.
Abbedisse.
Hvorfor flykta du?
Bortsett fra at jeg trodde at et kjempemonster knuste døra?
Det stemmer dårlig med det jeg vet om deg.
Du møtte meg i forgårs.
Pater Vincent tok med journalen fra barnehjemmet.
Sa han ikke det?
Jeg ville ikke stolt på det.
-Nonnene var ute etter meg. -Fakta lyver ikke.
Hva skal det bety?
Du tok ditt eget liv.
Hva?
En overdose smertestillende.
Det var ikke det som skjedde. Jeg kunne ikke bevege meg, engang.
Godt nok til å vise pleierne obskøne bevegelser.
Det sto også i journalen.
Du forstår ikke.
Lammet etter en ulykke. Forlatt av familien.
Det må ha vært et mareritt.
Jeg tok ikke livet mitt.
Du var deprimert, sa søster Frances.
Du var snart for gammel for barnehjemmet. Du kunne ikke overleve på egen hånd,
-og følte deg hjelpeløs. -Det er ikke sant. Hun lyver!
Ville jeg dø, hadde jeg ikke bare flykta.
Så klart du flykta.
Du er feig.
Ser etter enkleste utvei.
Å slåss for en sak er vel ikke deg?
Du kjenner meg ikke.
Bestem deg, Ava.
Vil du leve, eller vil du dø?
Slutt!
Slutt med dette.
Utenfor.
Nå.
Respekter situasjonen hun er i, sa jeg.
Om hun ikke konfronterer det nå, når da?
Ute på oppdrag, når søstrenes liv står på spill?
Hun er en tikkende bombe.
Derfor tenner du på lunta?
Vi har ikke tid til å dulle. Det vet du godt.
Du prøver å skyve henne vekk.
Hun er ikke én av oss.
Hun er en synder.
-Hun tok livet sitt. -Hun er ikke død.
Er ikke det et mirakel av fremste sort?
Du ser Guds påvirkning.
Jeg ser et avvik.
Hun fortjener det ikke.
Ingen av oss fortjener Hans nåde.
Man fortjener det ikke, men får det.
Handler det om det?
Hva du mener du fortjente?
Jeg er ansvarlig for jentene.
De som har gitt livet sitt.
De som fortsatt er her,
villige og klare for det samme.
Og den jenta?
En kreftsvulst.
Hun drar oss med seg ned.
Jeg tok ikke livet mitt.
Ok.
Jeg mener det.
Husker du hva som skjedde den kvelden, før du våkna?
Jeg så TV, og så sovna jeg.
Det var som en vanlig kveld.
Hun sa at de fant stoffer i blodet.
Jeg kjente ingenting nedenfor brystet i tolv år, hvorfor trengte jeg medisin?
Kanskje rapporten var feil.
Hva har det å si?
Ingen tror meg uansett.
Ikke la henne ta deg.
Hun tuller med hodet ditt.
Det er sånt hun gjør.
Det er ikke bare meg.
De andre kaller henne Cruella de Jesus.
Jeg var kanskje først.
Men du tror meg.
Du er tankeløs og selvsentrert.
Men uærlig?
Takk.
Hva?
Jeg prøver å finne ut om du er
mer eller mindre nonnete enn de andre.
Du har dårlig erfaring med de som avlegger løfter?
Ja.
Om det hjelper, gjorde jeg det tidligere enn mange.
Du ville tro det.
Foreldrene mine driver med politikk.
Diplomater i England.
Konservative?
Og bekymret for hvordan de fremstår.
Jeg passa ikke inn, så de sendte meg på katolsk kostskole.
Det festa seg vel.
Det er mer her enn du sier.
Det er det alltid.
Camila.
-Dette er Ava. -Hei, Ava.
-Hvordan går det med den nye jenta? -Fantastisk.
Hun passer rett inn.
Så bra, altså?
Jeg hadde trengt din hjelp tidligere.
Hvor har du vært?
Gå din egen vei, greit nok.
Men når den krysser min,
forventer jeg litt gjennomsiktighet.
Det kan gå troll i ord.
Finn deg til rette her.
Noen har visst alt flytta inn.
Det var her søster Shannon bodde.
Hun ser så ung ut her.
Hvor lenge er det siden?
I fjor, tror jeg.
I fjor?
Morgendagens timeplan.
Jeg skal få noen til å rydde vekk dette.
Et snikmord?
Er du sikker?
Ja. Det er det eneste logiske.
Hvorfor det?
-Var de ute etter Glorien? -Jeg vet ikke. Det er problemet.
Unnskyld. Avbryter jeg?
Ava. Bra. Kom inn.
La meg presentere deg for søster...
Shotgun Mary.
Kult navn.
Hvorfor det som kallenavn?
Jeg drikker mye.
Jeg lar dere være i fred.
-Om du hører noe annet... -Selvsagt.
Jeg ville si unnskyld for tidligere.
Abbedissen gikk over streken.
Fortiden din er din sak.
Du bestemmer selv hva du vil dele med oss.
Det setter jeg pris på.
Hva sier du?
Skal vi fortsette?
Greit.
"I de påfølgende årene ble demonene sterkere og flere,
og Det korsformede sverds orden møtte en ny ondskap,
Tarasken fra Legenda aurea,
et dyr som skulle ha steget opp fra helvetes største dyp.
Skapningen gjorde slutt på den første Gloriebæreren.
Med livstruende skader ble Areala fraktet i hui og hast til klosteret.
Men det var for sent, og ingenting å gjøre.
'Tiden er inne', hvisket Areala.
'Jeg er klar for å dø.'
Skjebnen var forseglet. Hun påkalte Den neste.
'Er hun her?
Ikke vær redd, søster.
Vi er aldri klare,
bare forberedt.'"
Pater Vincent?
Papirarbeid.
Det blir min bane.
Unnskyld meg et øyeblikk.
JEG VIL LEVE
Tekst: Fredrik Island Gustavsen