Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ACEASTA ESTE O POVESTE ADEVĂRATĂ
SCENE DIN ACEST FILM AU FOST CREATE
FOLOSIND FILMAREA ORIGINALĂ A EVENIMENTULUI ȘI RECONSTITUIRI
18 SEPTEMBRIE 2012
FUNDUL MĂRII NORDULUI
Nu văd.
Am pierdut comunicațiile cu Scafandrul 2.
- Îl pierdem pe unul dintre scafandrii. - Nu se mișcă.
Unde e acum?
PUȚUL 2 PANOU
Timpul se scurge.
Nu-l pot mișca.
- Nu se mișcă. - Nu-ți mai putem da cordon.
- Nu reușesc să-l trec. - Rezistă, prietene!
- Nu se mișcă. - Trebuie să ne duceți înapoi acolo.
CU 12 ORE MAI DEVREME
NAVA-SUPORT PENTRU SCUFUNDĂRI TOPAZ
Topaz, aici Controlul Maritim Aberdeen.
Care e poziția voastră? Terminat.
Controlul Aberdeen, suntem la 64 de mile nord-est de voi.
Ne îndreptăm spre câmpul petrolier 22/14 B. Terminat.
Mulțumim, Topaz. Contactați-ne după ce ajungeți la locul lucrării. Terminat.
127 DE MEMBRI AI ECHIPAJULUI
INCLUSIV 12 SCAFANDRI SPECIALIZAȚI ÎN SCUFUNDAREA ÎN SATURAȚIE
Sunt patru.
Salut, Rob! Ce mai faci? Sunt bine.
Salut, Ali! Toate bune, da.
- Acum am realizat că ai... - Da, scuze.
Morag vrea un tur al navei.
Bună dimineața!
E bine să ai muștar.
Să vedem... Cine e acolo?
Jimmy Kyle din Black Isle.
Va trebui să tăiem bucata asta.
Știu că îmi place să las să pară că ducem o viață spartană,
dar ceea ce am să-ți arăt
va distruge acel mit, din nefericire.
Fiindcă, în spatele meu...
este... o saună.
SCAFANDRUL 2
În spatele ușii numărul doi, incredibil, dar adevărat...
un aparat de bronzat.
Când Christopher pleca pe mare,
ne trimiteam filmulețe unul celuilalt.
Uite! Avem un vițel nou. Nu e superb?
Asta e vestea cea mare de acasă.
Salut, băiete!
În felul acesta, puteam împărți o bucățică din viețile noastre, deși eram despărțiți.
LOGODNICA LUI CHRIS LEMONS
Iar asta ne reasigura că eram amândoi fericiți.
Vă urăm un Crăciun fericit
Și un An Nou plin de bucurii
Crăciun fericit, Lemons!
Era o perioadă palpitantă din viața noastră.
Ai filmat și semnul? E superb.
Trebuia să ne căsătorim în luna aprilie a acelui an.
Ne construiam și o casă.
Îți place?
Iar eu începusem o slujbă nouă,
cea de directoare la școala primară locală.
Aveam multe planuri de viitor.
Era minunat.
Cred că filmăm. Bună, Morag!
Aici locuiesc șase băieți, dar toate luminile sunt stinse.
Ceea ce vezi aici e o cameră video cu care ne monitorizează.
Asta e îndreptată spre baie, ca să ne vadă la duș.
Credeți ce vreți.
Cunoșteam bine meseria lui Christopher.
Toate acele tuneluri, gaze și adâncimi...
Christopher spunea adesea că era ca o călătorie în spațiu, dar sub apă.
NAVA TOPAZ ESTE CONSTRUITĂ ÎN JURUL UNUI SISTEM PRESURIZAT DE SATURAȚIE
ALCĂTUIT DIN CAMERE DE LOCUIT CARE RĂMÂN LA BORD
ȘI CLOPOTE CARE TRANSFERĂ SCAFANDRII PE FUNDUL MĂRII
PENTRU A PUTEA LUCRA LA ADÂNCIME, SCAFANDRII TREBUIE ÎNCHIȘI ÎN SISTEM
EI NUMESC ACEST PROCES: „A SE SATURA”
Mă bucur să te văd!
Da. Ne vedem în 28 de zile!
Da. Mulțumesc, prietene.
E momentul adevărului, momentul în care aflăm cu cine ne vom satura.
E un lucru care-ți poate îmbunătăți sau înrăutăți experiența.
Îți vei petrece următoarea lună într-o conservă, cu alți doi bărbați.
Oare vei vedea în același timp cu mine?
Da. Echipa trei: Chris Lemons, Dave Yuasa, Duncan Allcock. În regulă.
Interviu cu David Yuasa. Marchez.
- Salut, David! - Salut!
SCAFANDRUL ÎN SATURAȚIE 1
Cu unii oameni, te înțelegi grozav. Cu alții, deloc.
Și nimeni nu-și dorește un nesuferit.
Îl cunoșteam foarte bine pe Duncan. Lucrasem cu el de mai multe ori.
Are o reputație foarte bună.
Trebuie să fii diferit ca să lucrezi în Marea Nordului.
Trebuie să fii puțin sărit de pe fix, puțin anormal.
MAȘINIST CLOPOT
Ei nu au probleme, doar soluții.
Cu siguranță, băieții cu care am lucrat...
sunt unici.
Dave e un tip relaxat.
Nu se stresează, nu are emoții.
E foarte logic.
Dar e și foarte retras.
Nu sunt renumit la serviciu pentru empatia mea.
„Vulcanian” a fost felul în care m-au caracterizat câțiva.
Chris era relativ nou, nu mă mai scufundasem cu el.
Dar se scufundase cu Duncan de mai multe ori.
Duncan era... mentorul său în saturație.
Sună ciudat când o spui cu voce tare, nu?
Am participat la prima scufundare a lui Chris. Apoi, am făcut încă patru.
Se formează o legătură puternică.
Am ajuns să-l cunosc foarte bine.
Era un tip foarte prietenos.
L-am întrebat pe Duncan: „Cum e acest Chris?”
Mi-a făcut semn că e OK și am intrat bucuros cu el în sistem.
Ajungem la locul lucrării în șase ore.
Ai avut dureri, ai contuzii,
te supără vreo articulație...
În regulă, băieți.
După cum puteți vedea, spațiul e limitat.
Probabil că sunt 15 centimetri între paturi.
Dunc și-l pregătește pe al său.
Aici e sufrageria. Avem niște băncuțe și o măsuță.
Unul dintre puținele noastre hublouri.
E singura noastră priveliște cu lumea de afară.
Trebuie să mă târăsc prin aceste tuneluri ca să mă deplasez dintr-un loc într-altul.
Pe aici este ceea ce noi numim „ghiveciul”.
Deschid ușa asta...
Toaleta, dușul, diverse instalații sanitare.
Dacă stau drept, absolut totul...
Mă lovesc de toate, e dureros.
De aceea am tăieturi peste tot.
Iar magia acestui loc...
Când faci turul complet, ajungi în punctul de plecare.
- Și o cană cu ceai. - Ai grijă la ciocolata mea.
E ridicol, Duncan. Câte sunt?
- Câte una pentru fiecare zi. - Una pe zi!
Am început deja, să văd dacă sunt bune.
Mă bucur că am nimerit cu tine.
COMPARTIMENT DE SALVARE
PENTRU ACEASTĂ OPERAȚIUNE, SCAFANDRII VOR TRĂI
LA O PRESIUNE ATMOSFERICĂ DE ZECE ORI MAI MARE DECÂT CEA NORMALĂ
SISTEMUL DE SATURAȚIE VA FI CASA LOR PENTRU URMĂTOARELE 28 DE ZILE
Dacă suntem gata, să creștem presiunea.
O să verificăm dacă există scurgeri.
Urma să lucrăm la 100 de metri adâncime.
Așa că au pompat în cameră
echivalentul presiunii exercitate de 100 de metri de apă, în heliox.
Helioxul este un amestec de heliu și oxigen.
Presiunea devine egală cu cea de pe fundul mării.
Sigilare confirmată. Continuăm cu creșterea presiunii.
Da. Toate bune.
Urechile tuturor sunt în regulă.
De îndată ce inspiri puțin heliu,
ți se pițigăiește vocea.
Da.
Totul e bine. Mulțumesc.
- Perfect. - Da.
Primele 30 de secunde sunt mereu amuzante.
După aceea, devine un lucru obișnuit.
Am atins adâncimea țintă. Creșterea presiunii s-a încheiat.
ECHIPA 3: DAVE YUASA, CHRIS LEMONS, DUNCAN ALLCOCK
Mulțumesc.
E un mediu ciudat în care să trăiești.
Ai foarte puțină intimitate.
Întreaga ta lume se reduce la mărimea sistemului.
EVACUAREA TOALETEI PORTUL DTC
E intens să trăiești în sistemul de saturație.
Fiecare are modul său de a face față.
Mai toți scafandrii au două personalități.
La lucru, sunt o persoană. Acasă, sunt o altă persoană.
Acasă, sunt David, tatăl a trei copii.
Iar Dave e un scafandru profesionist.
El...
El răspunde doar de sarcinile de serviciu.
Chris era puțin mai agitat.
Nu se scufunda de mult timp în saturație.
Încerca să se asigure că ținea pasul cu restul,
că avea echipamentul potrivit, că nu se făcea de râs.
Dar era conștient de faptul că-i era urmărită fiecare mișcare.
Presiunea era mare.
Voia să dea bine în ochii tuturor.
Voia să fie un scafandru bun.
Cel mai bun scafandru.
Înainte să fac scufundări în saturație,
am considerat mereu Marea Nordului drept Premiership-ul scufundărilor.
Sunt multe nave-suport pentru scufundări. Se fac multe scufundări.
La această operațiune,
câmpul petrolier în care lucram era la 12 ore de Aberdeen.
Adică, practic, eram în mijlocul Mării Nordului.
Marea Nordului poate fi imprevizibilă, iar vremea nu era prea bună.
Nava se balansa destul de mult.
Marea Nordului e unul dintre cele mai periculoase locuri de pe Pământ.
Pe fundul ei, temperatura apei este de patru grade.
Un lucru criminal.
Știu că este o meserie riscantă.
Dar Christopher m-a reasigurat tot timpul că va fi în siguranță.
Că nu era în pericol.
Credeam că era fericit în rezervorul de saturație.
Nu mi-am făcut niciodată griji.
CÂMPURILE PETROLIERE DIN MAREA NORDULUI
Controlul Aberdeen, aici nava Topaz. Terminat.
127 MILE EST DE ABERDEEN
Te ascultăm, Topaz. Terminat.
Suntem în câmpul petrolier 22/14 B.
Ne oprim și începem lucrul. Terminat.
- Ești gata? - Da, sunt gata.
Totul e la zero.
Unu, patru, cinci și șase merg.
Toate elicele de manevră sunt în modul DP.
MODUL DP
POZIȚIONARE DINAMICĂ
UN SISTEM COMPUTERIZAT CARE FIXEAZĂ NAVA DEASUPRA UNUI PUNCT EXACT
Am ales două poziții, ca sistem de referință.
Da.
Dle căpitan, suntem în DP.
NORMAL - DEGRADARE
SITUAȚIE DP VERDE
Băieți, în cinci minute veți urca în clopot.
Scafandrii sunt păpușile mele. Sunt dirijorul unei mici orchestre.
Ei sunt membrele mele.
SUPRAVEGHETOR DE SCUFUNDĂRI
Și fac ceea ce eu le cer să facă.
Când scafandrul e în apă,
sunt cea mai importantă persoană de pe navă
și toată lumea ascultă de mine.
Primul scafandru intră în clopot.
Duncan era mașinistul.
El nu se scufunda. El stătea în clopot
și avea grijă de scafandri.
Dave Yuasa era Scafandrul 1.
Iar Chris Lemons era Scafandrul 2.
Puntea, clopotul a părăsit sistemul la 20:13.
20:13, a părăsit sistemul.
În regulă, băieți, vă cobor.
LIMITA DE GREUTATE A CLOPOTULUI: 15,5 TONE
Puntea, clopotul se scufundă la 20:21.
Mulțumesc, ROV.
Trecem acum.
Am atins adâncimea de 90 de metri.
Când ajuți un scafandru să-și pună casca,
îl privești în ochi.
Și vezi dacă e fericit sau dacă e speriat de moarte,
fiindcă pupilele i se micșorează.
În niciun moment Chris nu a fost neliniștit.
Era nerăbdător să se scufunde.
Voia să arate că era la fel de bun ca toți ceilalți.
Cordonul ombilical e atașat.
Tubul de urgență cu gaz e în poziție.
Și...
e deconectat de la cască.
Perfect, mulțumesc. Apa caldă e bună.
Mă simt confortabil.
Ne vedem în șase ore.
Chris, verifică etanșeitatea.
Verifică etanșeitatea, Chris.
Puntea, Scafandrul 2 a intrat în apă la 20:37.
SCAFANDRUL 2 - CHRIS
SCAFANDRII ÎN APĂ
Respiri gaz de la bord, Chris.
Recepționat.
Duncan, ocupă-te de cordonul Scafandrului 2.
Când scafandrul iese din clopot, depinde în totalitate de cordonul ombilical.
Acesta îi oferă apă caldă, ca să nu înghețe de frig...
gaz, ca să poată respira,
și lumini și o linie de comunicație cu suprafața.
E literalmente linia supraviețuirii.
Scafandrul 2 e gata să sară.
Scafandrul 2, poți să sari din clopot.
Săritura din clopot e una dintre plăcerile mele.
SCAFANDRUL 2 C. LEMONS
Ador sentimentul de imponderabilitate.
Practic, zbori spre fundul mării.
Dacă vizibilitatea e proastă, nu știi peste ce anume vei cădea.
Sau când vei ateriza.
Fundul mării este un loc întunecat și tulburător.
E foarte ușor să te pierzi.
Craig, îmi poți spune încotro să mă îndrept?
Scafandrul 2, lucrarea este la 30 de metri spre nord-vest.
Recepționat.
Cordonul ombilical e legătura ta fizică cu nava.
Dacă ai nevoie să te întorci la clopot, o iei pe urma cordonului.
Este calea spre siguranță.
Pe întuneric, e mai dificil să ajungi la locul lucrării decât să execuți lucrarea.
Fundul mării îți joacă feste.
Primele zece minute sunt destul de stresante.
Observ asta în respirația lor.
SCAFANDRUL 2 C. LEMONS
Puntea, ambii scafandrii au ajuns la locul lucrării la 20:49.
Structura la care lucram se numește distribuitor.
SCAFANDRUL 1 D. YUASA
Înăuntru, se află mai multe puțuri.
Petrolul iese din pământ.
De acolo, este trimis pe o platformă.
Lucrarea consta în înlăturarea unei bucăți de țeavă.
Apoi, urma să montăm o țeavă nouă în locul ei.
Când lucrezi cu scafandri,
îți vine să te întinzi prin ecran și să-i ajuți.
Te apropii foarte mult de ei.
Reușitele și eșecurile lor te afectează.
Suntem bine.
Acționăm ca la carte.
Le închidem și le deschidem, apoi facem testul de presiune.
SCAFANDRUL 1 D. YUASA
Când scafandrii ajung la locul lucrării, ca mașinist, te poți relaxa puțin.
E timpul să scot sandviciurile.
Nu există zi de lucru care să nu-mi facă plăcere.
Mi-am dorit să fac scufundări...
după ce am văzut filmele lui Jacques Cousteau la televizor.
Mi-am zis: „Asta vreau și eu să fac.”
Să vizitezi recifele de corali...
să înoți alături de animale...
arăta... absolut superb.
A devenit visul meu...
să mă fac scafandru și...
să cobor pe fundul mării.
SCAFANDRUL 2 C. LEMONS
Dave, tu continuă să lucrezi. Haide, oprește-o.
În regulă, opresc valva BV2.
Recepționat.
Christopher s-a apucat ceva mai târziu în viață de scufundări.
Valva e închisă.
Își căuta calea.
Nu sunt scurgeri.
Scufundările erau o mare pasiune pentru el.
N-aș fi putut niciodată să-i cer
să-și aleagă o altă carieră.
Niciodată.
Asta era ceea ce voia să facă în viață. Era pasiunea lui.
Dacă eu aș fi avut o pasiune la fel de mare pentru vreo carieră,
nu mi-aș fi dorit să mă oprească cineva. Așa că n-aveam de gând să fac asta.
În seara aceea, vremea nu era prea bună.
Erau valuri de cinci metri, iar vântul bătea cu 65 km/h.
Parametrii erau la limita superioară.
Dar se puteau face scufundări.
Vremea era proastă.
Dar nu era nimic special pentru Marea Nordului.
Eram în perfectă siguranță.
Dacă poți spune că meseria noastră e una „sigură”. Dar nu este, nu-i așa?
OFIȚER POZIȚIONARE DINAMICĂ
Eu răspundeam de supravegherea computerului DP.
De menținerea navei într-o poziție exactă.
Pentru ca scafandrii să fie în siguranță.
În acel moment, nava era stabilă.
Apoi, a început.
Am văzut pentru prima dată o asemenea alarmă.
FORȚE
Imediat după alarmă, au apărut noi erori, una după alta.
Aveam o mare problemă, fiindcă pierdeam controlul navei.
Pierdeam poziția.
DISTANȚA FAȚĂ DE ȚINTĂ: 5,5 METRI
Computerul DP a cedat.
DEGRADARE
SITUAȚIE DP CHIHLIMBAR
Puntea a activat codul chihlimbar.
Activarea bruscă a codului și urgența din vocea lui îmi spuneau
că nu era un cod chihlimbar obișnuit.
Lasă totul acolo, Chris.
SCAFANDRUL 2 C. LEMONS
Mi-am dorit ca scafandrii să se întoarcă cât mai repede la clopot.
Ieșiți din structură, băieți.
Părăsim structura acum. Terminat.
Duncan, întâi Scafandrul 1. Scafandrul 2, mai mult cordon.
Pregătiți-vă pentru Scafandrul 1 și Scafandrul 2.
Recepționat.
În câteva secunde, era cod roșu.
SITUAȚIE DP ROȘU
Nu mai avusesem un cod roșu.
Puntea pierduse controlul navei și a sistemelor de navigație.
Pluteam în voia vremii.
Din acel moment, eram ca o barcă cu pânze.
Eram surprins de cât de repede se deplasa nava.
DISTANȚA FAȚĂ DE ȚINTĂ: 17 METRI
Prindea rapid viteză.
DISTANȚA FAȚĂ DE ȚINTĂ: 20 METRI
Neputând controla nava, nu puteam controla nici ce se întâmpla sub apă.
DISTANȚA FAȚĂ DE ȚINTĂ: 25 METRI
Scafandrii erau conectați încă la clopot, iar clopotul, la navă.
Practic, putem tracta un scafandru.
Este cel mai prost scenariu
la care un ofițer DP se poate aștepta.
Întoarceți-vă sub clopot.
SCAFANDRUL 1 D. YUASA
Când am ieșit din structură, mă așteptam ca clopotul să fie...
în fața mea, aici.
Dar am realizat, grație cordonului,
că era în spatele meu,
iar distribuitorul era între mine și clopot.
SCAFANDRUL 2 C. LEMONS
Urc pe cordonul ombilical.
A trebuit să se cațere pe latura structurii,
s-o traverseze, apoi să urce pe cordon la clopot,
la refugiul lor.
Dar structura era obstacolul de care trebuia să treacă.
Urcați pe structură, băieți.
SCAFANDRUL 1 D. YUASA
Când am ajuns aproape de vârf,
am observat că Chris nu părea să mai avanseze.
Realizam că ceva era în neregulă.
SCAFANDRUL 2 C. LEMONS
Cordonul lui Chris se înfășurase în jurul unei proeminențe.
Era blocat.
Cordon pentru Scafandrul 2.
Cordonul ombilical e înțepenit.
Trebuie să-l eliberez.
Se întindea tot mai tare.
Nu mai văzusem un cordon ombilical atât de întins.
Am nevoie de mai mult cordon.
Chris observa tensiunea și cerea mai mult cordon.
Dar acest lucru nu era posibil fiindcă nava se tot depărta.
Cordonul e blocat.
Cordonul meu e blocat, Craig.
Chris, nu-ți putem da mai mult cordon.
O navă enormă, cu 120 de metri lungime și 20 de metri lățime,
era împinsă de vânturi de 65 km/h.
Iar Chris devenise ancora noastră.
Nu știam cum ar fi putut să scape.
Nu se mișcă.
E blocat complet.
Cordonul lui Chris era atât de întins încât începuse să scoată
suportul de oțel al cordonului din perete.
Eram speriat de moarte.
Așteptam inevitabilul, să zboare prin gaura din podea.
Și dacă aș fi stat între suport și gaură, aș fi zburat odată cu el.
Chris, trebuie să eliberezi singur cordonul.
Se întinde tot mai tare.
SCAFANDRUL 1 D. YUASA
Am încercat să mă întorc la Chris, să-l ajut.
Eram la mai puțin de doi metri distanță.
Vizibilitatea era suficient de bună încât să ne putem vedea chipurile.
Vedeam că avea probleme.
Dar ajunsesem la capătul cordonului meu.
Și nu-l puteam ajuta.
SCAFANDRUL 1 D. YUASA
Cordonul lui se subția.
Îl auzeam cum scârțâia.
E zgomotul pe care-l scoate un lucru înainte de a se rupe.
SCAFANDRUL 2 C. LEMONS
Am pierdut comunicațiile cu Scafandrul 2.
În timp ce eram tras departe de Chris, parcă mă uitam la un film.
A fost ultima oară când l-am văzut.
Futu-i!
Auzeam cum cordonul lui ceda.
Am fost tras de pe structură.
Cablurile cordonului se rupeau unul câte unul.
Puntea, nu mai vedem locul lucrării.
Nu mai puteam face nimic ca să-l ajut pe Chris.
Nu mai aveam cum să mă întorc la el.
M-am întors și am început să urc spre clopot.
Rezistența era mare.
Parcă aș fi înotat în susul unui râu.
Nu cred că mă gândeam prea tare la tragedia care se petrecea.
În acel moment, prioritatea mea
era să urc la clopot, pentru siguranța mea.
Mă temeam să nu fiu tras într-o altă structură de pe fundul mării.
Dacă s-ar fi întâmplat acel lucru,
o situație proastă ar fi devenit o situație oribilă.
Speram că-l trăgeam pe Chris în clopot.
Dar, în sufletul meu, știam că nu era așa.
Știam că nu era nimic la capăt.
Furtunul pentru apă caldă a ajuns primul.
Era rupt și zdrențuit la capăt.
SCAFANDRUL 2
A trebuit să mai trag de câteva ori de cordon
până când am dat de capătul rupt al furtunului de gaz.
Scotea un zgomot puternic.
Am pus mâna pe regulator, ca să-i opresc alimentarea.
Nu-i oprești niciodată gazul unui scafandru când e în apă.
E echivalent cu uciderea lui.
Am simțit că nu-mi făceam datoria față de Chris.
Legătura sa cu clopotul nu mai exista.
Îmi venea să plâng.
Nu știam cum să reacționez, așa că am țipat:
„Mi-am pierdut scafandrul!”
Și... nu știam care era situația lui Dave, așa că...
a trebuit să fiu rațional și să mă adun.
Am ajuns pe platforma de sub clopot.
Și am așteptat acolo.
Atunci am avut puțin timp ca să mă gândesc la cele întâmplate
și la ce avea să urmeze.
În scufundarea cu aer comprimat,
ai întotdeauna soluția de a înota la suprafață,
dar în scufundarea în saturație, unicul loc în care poți merge, literalmente...
este clopotul.
În mod normal, ești legat de clopot cu cordonul ombilical.
Dar el nu mai avea un cordon, clopotul fiind prea departe.
Nu avea nicio soluție.
Știam că era singur acum.
Putea conta doar pe cele două tuburi de urgență.
Dacă am fi rămas fără alimentare,
am fi avut suficient gaz în tub pentru a ne întoarce la clopot.
Nu e conceput ca să poți să stai mult timp pe fundul mării.
Nu putea ajunge la o altă sursă de gaz.
Avea la dispoziție doar gazul din tuburi.
Și nu sunt mari deloc, se golesc în cinci minute.
TIMPUL SCURS DE LA RUPEREA CORDONULUI LUI CHRIS: 4 MIN 57 SEC
TIMPUL SCURS DE LA RUPEREA CORDONULUI LUI CHRIS: 5 MIN
Era o perioadă scurtă de timp în care trebuia să-l recuperăm pe Chris.
Am trezit pe toată lumea.
Trebuia să ne concentrăm cu toții, în caz că ne scăpase ceva.
Făceam parte din următoarea echipă care trebuia să se scufunde.
Supraveghetorul nostru a deschis linia de comunicație
și a zis: „Stu, am o problemă.”
L-am întrebat: „E și problema mea sau e doar problema ta?”
SCAFANDRU MEDIC - ECHIPA 2
Mi-a răspuns: „Un scafandru a rămas la distribuitor.
Vom trimite echipament medical.
Tu ești medicul, deci pregătește-te.”
Există mereu mai mulți medici în saturație.
E nevoie de unul în fiecare echipă.
De obicei, pentru tăieturi sau zgârieturi.
Eram speriat pentru că...
era un lucru total diferit...
de rutina noastră de lucru.
Nu-ți dorești să fii implicat în ceva...
care nu se va termina bine.
Situația era disperată.
Pluteam tot în derivă, îndepărtându-ne de Chris.
Computerele care controlau poziționarea dinamică...
nu erau operaționale. Erau redundante, toate trei.
Computerul care rula programul DP...
cedase.
Computerul de backup, pe care erau copiate toate informațiile... cedase.
Iar computerul principal cedase și el.
Era o situație în care imposibilul se petrecuse.
Nava nu mai putea fi controlată prin computere.
Pluteam în derivă.
Trebuia să încercăm să...
recăpătăm controlul.
Căpitanul a decis să renunțăm la computere și să trecem pe sistemul manual.
Acest sistem este conceput pentru a fi folosit în port,
unde nu ai valuri, iar vântul este slab.
A fost nevoie să învețe cum să controleze nava folosind patru manete pentru elice.
Problema e că sunt instalate pe două console.
Un om nu are patru mâini.
Nimeni nu a anticipat vreodată o astfel de problemă.
N-am mai văzut niciun căpitan care să facă așa ceva.
Uneori, mergea foarte bine.
Apoi, apărea un val mare...
și ne schimba direcția din nou.
Puntea, trebuie să ne duceți înapoi acolo.
Ne cereau să ne întoarcem rapid,
dar făceam tot ce puteam.
Când ești în saturație, începi să ai un al șaselea simț
pentru nava ta și sunetele pe care le scoate.
Motoarele erau turate la maximum.
Nava se mișca destul de haotic.
Se balansa dintr-o parte în alta.
Clopotul avea de suferit din pricina asta.
Încercam să mă liniștesc.
Îi cunoșteam pe Chris și pe Morag și mă întrebam...
cum aveam să-i explicăm ei că...
el nu s-a mai întors dintr-o scufundare.
Da, îmi era greu să-mi păstrez calmul.
TIMPUL SCURS DE LA RUPEREA CORDONULUI LUI CHRIS: 11 MIN 18 SEC
TIMPUL SCURS DE LA RUPEREA CORDONULUI LUI CHRIS: 11 MIN 21 SEC
Deși știam că rămăsese fără gaz,
trebuia să cred că Chris era în viață și putea fi salvat.
Întâi, trebuia să-l găsim.
DISTANȚA FAȚĂ DE ȚINTĂ: 192,5 METRI
ROV-ul era singurul lucru care funcționa în acel moment.
ROV, poți încerca să-mi găsești scafandrul, te rog?
ROV-ul poate înota
până la o distanță de 150-200 de metri față de navă fără probleme.
Ne-am îndreptat spre structură.
Era cel mai logic să-l căutăm pe Chris acolo.
Dar nu știam dacă Chris era deasupra structurii sau lângă ea,
pe fundul mării.
Timpul a trecut foarte greu urmărind ROV-ul învârtindu-se.
Mi s-a explicat că ideea era
să-i dăm de știre lui Chris că ne întorceam.
Astfel încât el să-și adune puterile pentru a supraviețui.
Se apropia tot mai mult.
Îmi amintesc că urmăream monitorul alb-negru al ROV-ului...
și întrebam: „Vede cineva ceva?”
Ne doream ca structura să apară.
Apoi, a apărut.
Tehnicianul ROV a spus: „Craig, e bine.”
„De unde știi?”, l-am întrebat.
„Ne face cu mâna,” mi-a zis.
Înainte să ajungem cu ROV-ul,
eram sigur că aveam să-l recuperăm.
Însă acum, nu mai eram așa sigur.
Nu trebuie să uiți că nu e o persoană oarecare.
Este omul care a stat lângă tine nu cu mult timp în urmă.
701 CĂPITAN
Pe lângă care ai trecut pe coridor.
O mână pe navă tot timpul.
Așa. Sănătate și siguranță.
Uneori, venea pe punte.
Chris, ce mai faci?
- Bine. Tu? - Binișor.
Acum îl vedeam...
absolut singur.
Imaginea i-a șocat pe mulți.
Mie însă mi-a dat încredere.
În primul rând, era pe structură, lucru crucial pentru salvarea sa.
Și tremura.
Era în viață.
TIMPUL SCURS DE LA RUPEREA CORDONULUI LUI CHRIS: 22 MIN 18 SEC
TIMPUL SCURS DE LA RUPEREA CORDONULUI LUI CHRIS: 22 MIN 21 SEC
Eram destul de departe de locul în care trebuia să fim.
Și sistemul de poziționare dinamică era încă nefuncțional.
Ne deplasam manual spre structură.
Un lucru foarte dificil.
DISTANȚA FAȚĂ DE ȚINTĂ: 192 METRI
Nava nu înainta pe cât de repede ne așteptam.
Totul încetinea cu timpul.
Încet, dar sigur, tremurul lui... s-a oprit.
Mi-am zis că era faza finală pentru Chris.
Unii nu puteau accepta realitatea.
Nu voiau să fie implicați într-o situație
care să ducă la clipe de coșmar.
Cred că toată lumea a început să se întrebe:
„Ce va urma?”
După 25 de minute...
nu mai reușeam să găsim ceva de care...
să ne agățăm speranța.
Eram siguri că va urma... recuperarea unui cadavru.
Era ciudat să fiu în clopot...
gândindu-mă la ce se întâmplase.
Nu-mi amintesc să fi fost supărat în legătură cu Chris.
Se întâmplă și nenorociri. Nu era prietenul meu, nu era copilul meu.
Era o scufundare care mersese prost.
Am început să mă rog din tot sufletul.
Nu sunt o persoană religioasă, dar...
în asemenea momente...
Însă în nicio clipă nu mi-am permis
să gândesc că nu-l vom recupera.
În niciun caz.
Era imposibil să...
merg acasă...
și să-i explic lui Morag că Chris nu se mai întorcea.
Am încercat totul ca să repornim sistemul DP.
Nu a existat o primă soluție sau o ultimă soluție.
Nu a existat o listă de bifat, o listă cu pașii de urmat
în cazul unei astfel de probleme.
Ne-am pus mințile la contribuție și am încercat tot ce se putea încerca.
Una dintre ultimele opțiuni a fost repornirea totală.
Nu mai puteam face nimic altceva.
Și... am așteptat.
Trebuia să tragem o carte bună.
Trăseserăm toate cărțile proaste.
Trebuia să avem și noi un dram de noroc.
Din fericire, sistemul a redevenit funcțional.
A fost minunat, o veste bună.
A fost o mare ușurare pentru mine. Și pentru toți cei de pe punte.
Imediat cum sistemul DP a redevenit funcțional...
și am trecut nava pe modul automat...
am putut să ne întoarcem la Chris.
DISTANȚA FAȚĂ DE ȚINTĂ: 150 METRI
Dar poate că era prea târziu.
TIMPUL SCURS DE LA RUPEREA CORDONULUI LUI CHRIS: 27 MIN 42 SEC
TIMPUL SCURS DE LA RUPEREA CORDONULUI LUI CHRIS: 27 MIN 45 SEC
Acum făceam progrese reale.
Ne apropiam tot mai mult.
ȚINTA: 107 METRI
Eram plin de adrenalină. Voiam să reușim.
Întrebam mereu: „Am ajuns?”
Dave era nerăbdător. A trebuit să-i frânez entuziasmul.
Duncan, trage cordonul lui Dave.
E ca a ține un câine în lesă.
Până nu-i dau drumul la cordon, nu poate pleca nicăieri.
Craig îmi spunea distanța.
„Ai de parcurs 50 de metri...
treizeci de metri...
douăzeci de metri.”
Vedeam luminile ROV-ului.
Îl vedeam pe Chris.
DISTANȚA FAȚĂ DE ȚINTĂ: UN METRU
DISTANȚA FAȚĂ DE ȚINTĂ: 0,5 METRI
SITUAȚIE DP VERDE
Dave, poți porni.
Nu m-a surprins ce am văzut.
Un tip mort, pe acoperișul distribuitorului.
Știam că avea să fie dificil să mă întorc la clopot.
Chris cântărea foarte mult.
Nava se balansa în sus și în jos.
Dar eram acolo ca să-mi fac meseria, să fac ce mi se ceruse.
Nu gândeam: „Este Chris Lemons.
Este tipul care-și construiește o casă.
Este tipul care urmează să se însoare.”
Este un lucru care trebuie transportat dintr-un loc în altul.
TIMPUL SCURS DE LA RUPEREA CORDONULUI LUI CHRIS: 36 MIN 23 SEC
TIMPUL SCURS DE LA RUPEREA CORDONULUI LUI CHRIS: 36 MIN 26 SEC
Am încercat să nu mă gândesc că Chris era mort.
Poate că, în adâncul sinei mele...
îmi spuneam că era posibil.
I-am făcut două respirații gură la gură puternice.
Speram din toată inima
că-l puteam trezi, că-l puteam face să respire din nou.
E dificil să le explic altora...
prin ce am trecut și ce am simțit.
Sunt clipele la care reflectez foarte mult.
Încerc adesea să mă pun din nou în postura aceea...
să-mi stimulez memoria sau să încerc să recreez ceea ce s-a întâmplat,
pentru că am aceleași întrebări.
Chris, nu-ți mai pot da cordon.
TIMPUL SCURS DE LA RUPEREA CORDONULUI LUI CHRIS: 36 MIN 27 SEC
TIMPUL SCURS DE LA RUPEREA CORDONULUI LUI CHRIS: ZERO MINUTE
Am auzit o bubuitură puternică.
Apoi, s-a lăsat liniștea.
Ești dezorientat când e atât de întuneric.
Nu cred că am mai văzut un întuneric atât de absolut.
Toate eforturile mele erau concentrate pe a ajunge în vârful structurii.
În felul acela, le-ar fi fost mai ușor să mă salveze.
Dar nu știam unde eram.
Nu vedeam nimic.
Am intrat în panică.
Exista pericolul să mă îndrept în direcția greșită...
spre pustietate.
Și să nu mai găsesc drumul înapoi.
Dar trebuia să iau o decizie. Nu puteam rămâne pe loc.
Trebuia să aleg o direcție.
De acolo înainte, totul a ținut de noroc.
Apoi, m-am lovit de structură.
Platforma pe care trebuia să mă aflu era la 11 metri deasupra mea.
Mă așteptam să văd luminile clopotului deasupra.
Nu era nimic.
Eram complet singur.
Am gaz pentru cinci sau șase minute în tub.
Cred că mi-a luat două sau trei minute să urc până sus.
Chiar dacă clopotul ar fi fost chiar deasupra mea, aș fi consumat
restul gazului din tub doar pentru a ajunge la el,
dacă aș fi fost norocos.
În acel moment, după ce te-ai calmat și ai făcut calculele,
realizezi că șansele tale de...
a supraviețui sunt aproape inexistente.
Nu-mi amintesc să fi simțit frig.
E ilogic, pentru că știu că trebuie să mi se făcut foarte frig foarte repede.
Am impresia că-mi amintesc totul, dar cum nu-mi amintesc să-mi fi fost frig...
îmi pun întrebarea cât de lucid eram.
Poate că nu am rezistat cât credeam.
Poate că mi-am pierdut cunoștința imediat.
Îmi pare foarte rău.
Îmi pare foarte rău, Morag.
Eram foarte conștient de ceea ce eram pe cale să pierd.
Îmi amintesc foarte clar cum gândeam exact asta.
Cum gândeam că nu voi vedea...
Că nu voi vedea terminată casa pe care o construisem deja pe jumătate,
casa la care munciserăm atât.
Că nu voi vedea...
Că nu voi...
Că nu-mi voi vedea soția...
în ziua căsătoriei noastre.
Este...
De ce sunt eu, un băiețel din Cambridge, în întuneric, pe cale să mor?
Nu te poți ascunde. E momentul în care te duci.
Ce fel de persoană ești?
Ai fost speriat sau doar îți spui că nu ai fost?
Ai fost calm?
Nu sunt sigur.
Gândurile mi-au alunecat către suferințele pe care aveam să le provoc.
Speranțele noastre...
planurile noastre de viitor...
aveau să fie năruite.
Îmi era din ce în ce mai greu să respir.
Îmi era tot mai greu să trag aer.
Am simțit că se apropia sfârșitul.
Apoi, nimic.
Știam că-l salvaserăm.
Avea să trăiască.
Eram în al nouălea cer.
Nu știam dacă avea leziuni cerebrale. Nu știam dacă va mai fi același Chris.
Nu știam dacă va mai vorbi din nou, dar știam că respira. Era viu.
Și era tot mai puternic, cu fiecare respirație.
Îmi amintesc luminile pâlpâind.
Ceva nu era chiar în regulă.
M-am bucurat să-l văd pe Duncan.
Mi-a fost ca un tată, în multe privințe, de-a lungul carierei.
E liniștitor să vezi chipul unui prieten.
Eram convins că era, foarte probabil, mort.
Cred că începusem să mă împac cu gândul că era mort
și că-i recuperaserăm cadavrul.
Camera funcționează.
Când am intrat în clopot, l-am văzut pe Chris stând jos.
Și... în mod cert, nu era mort.
Eram foarte confuz.
Îmi amintesc că am întrebat:
Chris, te simți bine?
„Da,” mi-a răspuns.
Părea în regulă.
A fost un moment extraordinar.
Mulți oameni erau ușurați.
Pentru binele lui Chris, evident.
Dar și pentru propria stare de bine.
Nu voiau să fie implicați în pierderea unei vieți omenești, iar acum nu erau.
Îmi amintesc că eram chiar puțin supărat pe el.
Ca atunci când...
Dacă ai un copil care se îndepărtează de tine
și-l cauți cu înfrigurare, când îl găsești,
pe lângă sentimentul de ușurare, simți și puțină furie.
Pentru că te-a făcut să treci...
prin ceva traumatic.
Clopotul e la suprafață.
Abia când am mers la duș
am realizat cât efort depusesem.
Îmi amintesc că încercam să mă spăl pe păr...
la duș, dar mi se blocau mâinile.
Parcă aveam gheare în loc de mâini. Aveam degetele blocate.
Atunci mi-am zis: „Am muncit din greu azi.”
Iese pe ușă.
Dave, vin să vorbim mai târziu. Mulțumesc de ajutor.
- Bine. - Da.
Nu puteam fi mai mândru de mine și de Dave, în acea zi,
pentru ceea ce realizaserăm în clopot.
Închid.
Mi-am făcut treaba. Nici nu se putea altfel.
Scafandrii și-au făcut treaba, echipajul și-a făcut treaba.
Toți ne-am făcut treaba.
Nu te feliciți pentru asta.
Ai făcut lucrul pentru care ești plătit.
Iese și ultima persoană.
Dave și Duncs făcuseră destul.
Era treaba noastră să avem grijă de el de acum înainte.
Mie unul nu-mi venea să cred că reușiserăm să scăpăm cu bine.
Nu-mi venea să cred că urma să-l încălzim,
să-i punem o căciuliță pe cap și avea să-și revină.
Mi se părea incredibil.
După ce lucrurile s-au mai calmat, îl verificam din oră în oră.
Și mi s-a părut că... nu moțăia, dar se relaxa.
Și...
Și este singura...
Va trebui să o iau de la cap. Scuze.
Da.
Singura dată când am simțit cu adevărat...
Îi verificam pulsul...
și m-a privit și a zis: „Stu, știi, e în regulă.”
I-am răspuns: „Da, știu, ești în regulă.”
Atunci mi-a zis: „Nu, e în regulă. Parcă aș fi adormit.
La început am fost trist, însă apoi...
Îmi era frig și am amorțit, dar parcă aș fi adormit.
Nu e atât de rău.”
A fost singura dată când m-am emoționat.
Cuvintele lui... m-au impresionat.
Pentru că, practic...
Decisese că avea să moară.
Încerca să-mi spună că moartea e în regulă.
Iar asta...
Asta m-a impresionat.
E foarte bună întrebarea cum am supraviețuit.
Nu cred că voi ști vreodată.
Am presupus mereu că scăderea temperaturii corporale mi-a oprit funcțiile vitale
și mi-a permis să supraviețuiesc cu puținul oxigen rămas în sistemul meu.
De asemenea, sunt sigur
că gazul cu o concentrație ridicată de oxigen din tuburile de urgență...
mi-a saturat țesuturile cu oxigen și le-a permis...
organelor mele să continue să funcționeze, deși nu mai aveam ce respira.
Sunt doar teorii, bineînțeles.
Încă aștept pe cineva care să aibă răspunsul potrivit.
Nu știu dacă voi afla vreodată.
Am primit telefonul de care toți se tem.
Lumea ta se destramă.
Mi-l imaginam...
zăcând pe fundul oceanului, neajutorat.
E dificil când i se întâmplă...
Când așa ceva i se întâmplă cuiva drag.
Nu-mi puteam scoate din minte acea imagine.
Nu conta că-mi vorbea, că-mi spunea că a supraviețuit.
Trebuia să-l ating, să-l văd cu ochii mei.
Mi-am dat seama că vom fi bine, că ne vom putea împlini visurile...
că ne vom trăi viața împreună.
Cuiva nu-i va plăcea deloc asta.
Sunt doi bărbați aici care m-au sărutat foarte bine.
LA TREI SĂPTĂMÂNI DUPĂ INCIDENT...
...CHRIS, DAVE ȘI DUNCAN S-AU ÎNTORS PE FUNDUL MĂRII NORDULUI
Scafandrul 2 a coborât la 91 de metri.
Chris, n-o mai da în bară de data asta.
Recepționat.
Subtitrarea: Florin Rizea