-Detta har hänt... -Hon blev utkastad...
när hon försökte förföra fosterpappan.
Huset brann ned.
-Du gjorde det. -Tro inte på honom!
Akta!
Han skrev en lapp till dig innan han sövdes.
-Pratade ni? -Nej.
-Taylor besökte mig i finkan. -Du har satt mig i skiten!
-Ert medlemskap dras in. -Är det för att jag är sjuk?
-Det var du! -Du förförde mitt barn.
Jag är inte nöjd med att bara kasta ut dig ur klubben.
Jag har bara börjat, subba.
-Far kallade dig hämndlysten. -Jag är din mor.
Nej. Du är en kvinna som jag kände förr.
-Ska du åka? -Inte än. Jag väntar på nån.
Min make hotar mig ibland med ett laddat vapen.
Vår dotter dog på grund av mig. Det var mitt fel.
Jag låg med er man den dagen ert barn dog.
När ni kom in genom ytterdörren gick jag ut på sidan.
-Vet Rob att du inte låste grinden? -Jag ringde och sa det.
-Vad behövs? -Jag vill köpa ett vapen.
Vad tycker ni?
-Imponerande. Hur stort är det? -Runt 460 kvadratmeter.
Fyra stora sovrum. Har ni barn?
-Vi hade en flicka. Hon hette Emily. -Hette?
Kan du ursäkta oss ett tag?
Sluta berätta för främlingar att vår dotter har dött.
-Han ställde en fråga. -Det har gått ett år.
Hur ska vi kunna gå vidare om vi inte släpper det?
Varför är vi ens här? Vårt hus duger för oss.
Det är för många minnen där. Vi måste börja om.
Det här kan bli bra för oss. Vill du inte bli lycklig igen?
-Självklart. -Låt mig köpa huset till dig.
Sen ska jag försöka varje dag att få dig att le igen.
Jag älskar ju dig.
-Vi kan nog bli lyckliga här. -Självklart.
Var är leendet som jag älskar?
-Jag köpte ett vapen i går. -Va?
Jag gick från min cancerläkare och gick förbi en vapenaffär.
-Jag köpte en liten revolver. -Varför behöver vi ett vapen?
Grannarna har haft inbrott. Du vet mrs Betz?
En tjuv krossade fönstret och tog hennes nya handväska.
Vem?
Jag känner mig inte säker, så jag köpte vapnet och lägger det här.
Kulorna sitter i.
Låter du det vara laddat?
Om vi blir anfallna vill jag inte slösa tid på att leta efter kulorna.
Det här är en fin gata. Inget ont händer här.
Man vet aldrig.
Vad tycker ni?
Det var bra att vi kom hit. Vilka möjligheter!
Planlösningen är bra men färgen på väggarna...
Innan vi fortsätter måste jag berätta att ett mord skedde här.
Blev nån mördad i huset?
Var det inredaren?
-Simone! -Naomi!
Jag såg din bil där ute. Ni ska väl köpa huset?
Jag bor i nästa kvarter. Vi blir grannar!
Det här är Naomi från tennisklubben.
Du måste vara den nya pojkvännen jag har hört om.
Inte bara pojkvän. Jag har blivit befordrad.
Sluta! Har ni förlovat er? Då behöver ni verkligen ett större hus.
-Och vem är det här? -Tommy.
Det här är min son Tommy.
Tommy, det här är Simone.
Du är vacker.
-Barn säger så rara saker. -Akta dig. Jag har paxat henne.
Snälla, köp huset. Jag skulle kunna mörda för att ni ska bo här.
Det vore så kul att bo nära min bästa vän.
Simone!
-Mår du bra? -Herregud. Vad hände?
-Mår du bra? -Jag vet inte.
-Min mamma försökte döda dig. -Va?
Herregud. Lever hon?
-Tommy. -Ring läkare!
-Okej. -Och polisen!
Vad tycker ni?
-Jag älskar det. Vi gör det. -Va?
Jag vill köpa huset.
Får jag prata med min make ett tag?
Ta er tid.
-Va? -Är du galen?
Är du? Såg du inte poolen? Köket är enormt.
Det måste rustas. Vi har inte råd.
Tänk inte på pengarna. Det går bra nu.
Alla älskar min film.
Ja, men det är ändå en risk.
Risk? Hör du vad du säger? Vet du vem du låter som?
-Vem? -Mig. När vi pratade om polygami.
-Det är inte samma sak. -Jag var nervös.
Du övertalade mig.
Och nu är vårt liv mycket mer spännande.
Tänk så ännu mycket mer spännande det blir med det där köket!
Är du fortfarande förkyld?
Jag mår bra. Bara lita på mig. Tro på mig.
Jag lovar att inte svika dig.
-Stressa inte. -Allt gör ont.
Då hjälper det här: Jag åkte förbi huset och alla Jades saker är borta.
-Det gick fort. -Hon vet att hon är avslöjad.
Hon väntar nog inte på polisen.
På tal om huset har jag en sak till dig.
-Ett visitkort? -Ja, till Lamars mäklare.
-Jag vill sälja huset. -Verkligen?
Alla våra misstag började när jag ville köpa det.
Utan huset hade jag inte träffat Jade och fått återfall.
Det vore skönt att slippa tänka på amorteringen.
Vilket fint leende.
Hur mycket mindre ska vi satsa på? Ett radhus? En lägenhet?
Vi kan köpa en åker och sätta upp ett tält.
Jag älskar det. Ett tält. Det är drömmen.
Och om vi flyttar kan inte Jade hitta oss.
-Var tror du att hon är? -Jag vet inte.
Jag hoppas att hon är tusen mil bort.
-Vem är Duke? -Min farfar.
Farmor Sue gav honom den där på deras bröllopsdag.
Han bar den varje dag.
Han sa alltid: "När jag träffade Susie stannade tiden upp."
-Fint. Du får 35. -3 500?
-Nej, 35 dollar. -Den är värd mycket mer.
Kanske om man är sentimental. I pengar är den värd 35 dollar.
Jag behöver mer.
Okej, jag ger dig fem dollar till för sagan
och för att jag gillar ditt...ansikte.
Vad sägs om tusen?
-Så fin är du inte. -Några hundra, då?
-Jag sa ju... -Snälla.
Du vet inte vad jag har gått igenom. Jag har förlorat allt.
Du får stänga av kranen.
Det är mitt sista bud. Ta det eller stick.
Vad fan! Jag ringer snuten!
Jag får ofta höra det.
-Beth Ann! -God morgon, Mary. Stör jag?
Nej, Ralph är på jobbet.
Jag väntade tills han åkte. Vi måste prata.
Vad är det?
Jag har en lösning på våra äktenskapliga problem.
Jaså?
Vi ska döda våra män.
Får jag komma in? Sånt här ska diskuteras över en kopp kaffe.
Det är planen. Vad tror du?
-Det är galet. Vi lyckas aldrig. -Jo.
Tänk på det. Tekniskt sett gör vi inget olagligt.
Hur kan vi veta att Rob och Ralph nappar?
Det är det fina med det.
Den är skräddarsydd för att passa deras förutsägbarhet.
-Tänk om nån upptäcker oss? -Jag säger inget till nån.
Jag vet inte. Ralph förtjänar att dö.
Och Rob är lika hemsk, med tanke på vad han har gjort mot dig.
Men Bibeln säger åt oss att inte döda.
-Gud kanske inte förstår. -Kanske inte. Men Guds fru fattar.
Vad säger du?
-Tommy! -Ni verkar förvånad att träffa mig.
Vi är socialt utstötta så alla besök förvånar mig.
Jehovas vittnen skulle få röda mattan.
-Hur mår ni? -Galant.
Simone är i köket.
Hur går Naomis sjukgymnastik?
Bättre. Hon tog några steg i dag. Men du borde ha anmält henne.
Hon sa att bilen skenade iväg. Jag tänker tro på det.
Det är du ensam om.
Alla på tennisklubben som vände sig mot dig och Karl
uteslöt henne äntligen.
Stackars Naomi.
Stackars Naomi? Du måste i alla fall vara lite nöjd.
Den kvinna jag vill bli skulle inte finna glädje i detta.
Men jag är inte den kvinnan än.
-Jag ska nog inte åka till Paris. -På grund av henne?
Jag stannar för din skull, inte hennes. Karl blir allt sjukare.
-Jag tar hand om honom. -Vem tar hand om dig?
Jag klarar mig. Du borde gå. Karl ska till läkaren.
Jag avskyr att vårt förhållande blev en skandal.
Ingen vill tro att det var mitt fel.
Du låter som att vi gjorde nåt vi borde ångra.
Jag ångrar inte en enda sekund.
Gå nu. Ha ditt livs bästa sommar.
Studera konst, drick vin. Tänk på mig ibland.
Jag ska alltid tänka på dig. Jag älskar dig.
Du kommer att säga det till fler, men jag är glad att jag var först.
SEX MÅNADER SENARE
-Här är den. -Vill du verkligen sälja den?
Inte egentligen men vi behöver pengarna.
Är det verkligen så illa?
Vi förlorade galleriet och sjukförsäkringen.
-Karls vårdkostnader är oerhörda. -Kan jag göra nåt?
Du kan köpa en till tavla. Vill du ha mig i vardagsrummet?
Tja... Jag kan betala tusen dollar till för den här.
Det är snällt av dig och lite förolämpande.
Ha det bra, Cole.
-Simone. -Ja, Karl?
Jag behöver dig.
-Mår du bra? -Jag vill se presentabel ut.
-Kan du hjälpa mig med nacken? -Ja.
Ska du nånstans?
Tim från stödgruppen skrevs ut från sjukhuset.
-Harold ordnar en brunch för honom. -Så trevligt.
Du har inte smakat hans mat.
Vi hamnar på akuten lagom till efterrätten.
-Du är så stygg. -Jag har lärt mig av den bästa.
-Vem ringde på dörren? -Cole. Han hämtade tavlan.
Jag mår så dåligt över det. Jag vet att du älskade den.
Nu kan vi åtminstone betala en del av huslånet.
Jag är så ledsen.
Sluta. Vi klarar oss.
Du har rätt.
Vi är två stygga gudinnor.
Inget kan besegra oss! Vänd dig om.
Vad sa jag till er i morse innan vi åkte? Vad sa jag?
Att inte skämma ut dig.
Nu kan jag aldrig återvända till den butiken
efter vad ni gjorde mot provdockan.
Gå in med er. Nu!
-Hej. Jag vet inte om ni minns mig. -Jag vet vem du är.
Kan ni säga vem ni är?
Vi börjar med den största biten. Jag är inte Rob Stantons fru.
Kom in. Det är dags att du får veta sanningen.
Tack, Lamar. Ditt stöd betyder mycket.
Ja. Vi ses på andra sidan. Hej då.
Vad ska du göra när jag är på avvänjningen?
Blir det flickor, flickor, flickor?
Kul att du säger så.
Vi kanske inte ska ha ett öppet äktenskap.
-Jaså? -Ja. Vi fokuserar på oss.
Vi kan gå på parterapi och sånt är för par, inte tre personer.
Okej.
-Är det ingen bra idé? -Jo, det är bara...
Din sexualitet är viktig
och jag vill inte att du ska behöva släppa det.
Ja, det är viktigt för mig.
Men min kärlekshistoria är med dig.
Jag väljer dig över några engångsligg utan att blinka.
Blir det bara du och jag? Vi överger alla andra.
Tills döden skiljer oss åt.
-Blev vi republikaner nu? -Jag tror det.
Hej, Hector! Kom in.
Jag ska väcka Karl.
-Nej, jag ville träffa dig. -Vad är det?
Minns du när jag körde Karl till brunchen?
Ja, tack för hjälpen.
Harold ringde mig i dag. Han tror att Karl stal tabletter från honom.
-Vad för sort? -Sömntabletter.
Samma sak hände tidigare när vi spelade bridge hos Billy.
Jag förstår.
Karl låtsas vara glad men jag vet att han är deprimerad.
-Jag är så orolig. -Tack för att du berättade.
Jag vill inte lägga allt på dig
men det är bara dig som han lyssnar på.
Jag tar hand om det.
Tack.
Skriv av brevet i din handstil, så tömmer jag din garderob.
-Kommer Ralph hem kl. 18.45? -Ibland 18.30.
Rob kommer hem kl. 18.15 och klockan är fem. Vi måste börja.
Beth Ann.
När Ralph läser det här kommer han att bli våldsam.
Vi får hoppas.
KÄRA RALPH
JAG HAR VARIT OLYCKLIG
EN LÄNGRE TID
...ATT LÄMNA DIG.
JAG HAR TRÄFFAT NÅGON ANNAN
-Jag går till marknaden. -I det där?
Jag behöver inte se ut som alla tanter som är där.
Vill du ha nåt?
Ja. Jag vill ha runt hundra sömntabletter
i stället för dem du tog från min byrå.
Du såg det. Det gick fort.
Förra året blev du arg när jag tog för få för att dö
och nu får jag inga alls.
Du får bestämma dig.
Vi ska bekämpa sjukdomen, inte ge upp!
Har du glömt hur dåligt jag mådde vid min senaste lunginflammation?
-Jag var så länge på sjukhuset. -Men nu mår du bra.
Min älskling... Jag mår inte bra.
Jag har knappt några T-celler kvar.
Snälla, ge mig tabletterna.
Jag har spolat ned dem.
Då tvingar du mig att göra nåt värre.
Ska jag hänga mig eller skjuta mig?
Om du blir vanställd
blir begravningen med öppen kista belyst av lysrör.
Herregud. Jag gifte mig med själva djävulen.
Jag vet att vi inte är ihop för evigt
men varför skulle vi vilja ha en enda dag mindre?
Okej. Okej, du vinner.
Jag ska till en födelsedagsfest i eftermiddag. Följ med.
Det är Jimmy Loftus.
Gärna. Han är så rolig. Hur mår han?
Det har gått dåligt för honom. Han är på sjukhuset.
-Åh nej! -Festen är i hans rum.
-Han blir nog glad om du kommer. -Jag kommer gärna.
Så glad jag blir.
Tack och lov.
Okej...
Kom hit.
-Aj, mina revben! -Förlåt.
Nej, sluta inte. Jag klarar av det.
Tog inte Jade med sig hunden?
Jo.
-Hallå. -Hej.
-Varför är du här? -Jag lagar middag.
Jaha. Okej.
Du måste gå nu.
Jag vet att det blev lite konstigt
men vi kan ha det som vi hade förut.
-Jag tror inte det. -Snälla Jade...
Hon heter inte så.
Än sen? Får jag inte skaffa ett nytt jag? Jävlar.
Okej. Nu lugnar vi ned oss.
Ni låtsas att allt är mitt fel men det är det inte.
Jag tänkte åka till Europa.
Du låtsades älska mig och du lovade att ta hand om mig.
Det är inte rättvist.
-Du har rätt. Det är orättvist. -Sluta.
Jag tror inte på nåt du säger, allra minst dina tårar.
Jag älskade dig.
Men jag visste inte vem du är.
Du försökte lura oss, men du förlorade.
Det är över, så försvinn.
Jag ska gå.
Men ni ska betala först.
Tror du att du kan utpressa oss?
-Jag måste börja om. -Vi är inte medbrottslingar.
Ni är skyldiga mig! Eli sålde vårt manus för en miljon.
Jag går för 10 000.
Du får inga pengar. Jag ringer polisen.
Vi väntar lite.
Jag pratar med henne och fixar allt.
Du har varit med om mycket men du är inte ond.
Lämna mig inte med psykopaten!
Jag hittar inte min mobil. Var är den?
-Brandlarmet. -Hon bränner ned huset.
Du...
Vad är Jimmys prognos?
Oavsett vad så är det här en fest. Försök att le.
Jag kan le i alla situationer.
Karl och Simone! Ni kom!
Hejsan. Vi vill hälsa på födelsedagsbarnet.
-Jimmy, se vilka som är här. -Grattis, Jimmy.
Du skulle se Simones kläder. Det är nog Lagerfeld.
Ni ska få träffa Jimmys mamma och syster Terry.
-De kom från Iowa. -Så trevligt att träffas.
Det är så underbart att se Jimmy omgiven av fina vänner.
Det har knappt börjat. Jag har gjort morotskaka.
Du ska få en bit, om de så får mosa den och injicera den.
-Kan han höra oss? -Självklart.
-Alla är här så vi ska sjunga. -Nu är det dags.
Ha den äran i dag
-Ha den äran, kära Jimmy -Ursäkta mig.
Ha den äran i dag
Jag förstår inte hur han blev så sjuk så fort.
Sån är sjukdomen.
Jag har sett den drabba Clive, Harry och Alistair.
Det är så hemskt.
Jimmy sa en gång att han var rädd att hamna där.
Han ville inte vara fast i slangar och tyna bort.
Men nu ligger han där.
Snart är jag där.
-Du är inte så sjuk! -Än.
Vi har fått se min framtid.
Jag skulle hellre få leva.
Men att leva är...
inte möjligt.
Det enda jag kan välja är när jag ska dö...
och hur.
Jag tog hit dig så att du ska kunna förstå.
Gör du det?
Tack.
Rob. Du är hemma.
Jag är utsvulten. Är maten klar?
Tiden flög iväg. Jag fick beställa kinesisk hämtmat.
Jag som såg fram emot köttfärslimpa.
Om det är nån tröst har jag gjort martinis. Du kan ta några.
Så ska det låta.
Tack.
-Hej. -Är du Taylor Harding?
Ja. Oj, så snabba ni var. Kom in.
-Eli, polisen är här! -Redan?
Väntade ni på oss?
Vi rapporterade inbrott för tio minuter sen.
Vi är inte här för det. Vi vill diskutera Duke Riley.
Vad är det?
Ni anmälde honom för misshandel.
-Ja. -Sen betalade du borgen för honom.
Ja. Hur så?
Duke Riley mördades i går. Hyresvärden hittade kroppen.
Han hade knivhuggits flera gånger.
Vet ni vem som kan ha gjort det?
Det tror jag.
-Det här blir min tredje. -Vem håller räkningen?
Mrs Stanton, försöker ni supa mig under bordet?
Jag vill bara att du är avslappnad när vi pratar.
-Om vad? -Om dagen när vår dotter dog.
-Räcker det här? -Ja, bara en dos.
Blir det smärtfritt? Somnar du bara?
-Det verkar så. -Vill du inte att Hector är här?
Nej, vi har tagit farväl.
Han ville vara här men han är så känslosam.
Om jag nämner döden börjar han yla som ett billarm.
Var snäll. Han älskar dig.
Jag vet.
Men jag vill att det bara är vi två.
Du förtjänar att få mer än bara mig.
Du borde få en fantastisk avskedsfest.
Du är en fantastisk fest i dig själv.
Det visste jag första gången jag såg dig.
Du är mitt livs kärlek.
Vad gör vi nu?
Först kan du sätta på dig
den röda klänningen jag köpte i Venedig.
-Vad är det för fel på den här? -Jag föredrar den röda.
Okej. Det här är sista gången du får säga nåt om mina kläder.
Kom ned till vardagsrummet sen. Jag har en överraskning till dig.
Jag vill inte prata.
Det gör jag. Jag har tänkt mycket på den dagen.
-Och jag mindes en sak. -Vad?
Jag låste absolut grinden efter att jag tog in soptunnan.
Jaså. Men du måste ha glömt det. Hur kom Emily annars ut?
Du kanske har en annan förklaring? Tänk!
Jag mår inte bra.
Älskling. Du kan inte förstå hur viktig den här stunden är för mig.
Snälla.
Hände nåt den dagen som du inte har berättat?
Nej.
-Tack. -För vad?
Du gör det här så mycket enklare.
Hon är uppenbart farlig.
Ni kanske ska bo nån annanstans tills vi hittar henne.
Vi tar in på hotell.
Vi ställer en bil utanför.
Hon kommer inte förbi oss.
-God natt. -God natt.
Jag låtsades vara lugn. Jade dödade Duke!
-Jag vet! -Kommer hon hit?
-Vi kan inte vänta och se. -Hunden, då?
Vi tar med den. Mata henne, jag packar.
-Okej. -Kom, Teacup.
Mary, jag är hemma.
Ge mig en öl! Jag vill ha den i en mugg!
Mary?
Kära Ralph, jag har varit olycklig en längre tid
men det är inte därför jag lämnar dig.
Jag har träffat nån annan. En man som gör mig lycklig.
Jag väljer Rob Stanton. Han älskar mig som du aldrig gjorde.
Din ex-fru, Mary.
Ska du svara?
Det är nog fel nummer.
När kommer kinamaten? Jag är hungrig.
Den kommer nog när som helst.
Där ser du.
Är det budkillen? Han låter arg.
Vem kan det annars vara?
-Du är så vacker. -Ska du säga.
Är du klar?
-Inte än. -Har du ändrat dig?
Nej.
Men jag skulle gärna dansa en sista gång.
-En tango. -Vad annars?
-Vad ska jag packa? -Bara det viktigaste.
Är den här viktig?
Jag vill kunna snygga till mig. Var är min dator?
Kolla på matsalsbordet.
Kommer strax.
Så det är sant?
-Vad gör du här? -Jag stannar inte länge.
-Jag vill veta varför. -Inte nu. Gå!
-Vad i helvete? -Förlåt, Rob.
Älskling, det här är...
Hon vet om vår affär.
-Va? -Du måste gå nu!
Minns du min vän Sheila? Det här är Sheila.
Jag kom den dagen för att konfrontera dig.
Men du var så rar och ville bli min vän.
-Är du vän med min älskarinna? -Fästmö.
-Kan vi prata senare? -Hur tänkte du?
Ska du säga! Du har haft en affär i flera månader.
Du tänkte lämna mig.
-Herregud. Har du ens cancer? -Har du cancer?
Det här blev jobbigt.
-Hej. Är det du som är Beth Ann? -Och du är Simone. Kom in.
Trevligt att träffas.
Detsamma. Nycklarna är här nånstans. Jag ska titta.
Jag ville träffas för jag har en fråga. Det är lite pinsamt.
Vad är det?
Mäklaren sa att det skedde ett mord här.
Ja. Min make mördades precis där du står.
Kära nån!
Grannen sa att Rob låg med hans fru.
Han sköt honom. Han avrättades i fjol. Så tråkigt.
Moster Beth, ska vi åka?
Ja. Elsie, det här är Simone som köpte huset.
Hej. Så söt du är. Är hon din systerdotter?
Hon är dotter till min vän April.
Jag har tagit hand om henne sen hon föddes.
-April är sångerska. -På Broadway.
Vi ska flytta till New York.
-Så spännande! -Här är nycklarna.
-Jag hoppas bli lycklig här. -Lycka är inte så svårt att hitta.
Knepet är att inte ångra valen som man gör på vägen.
Ja. Okej, lycka till med allt.
-Detsamma. Ta hand om mitt hus. -Det ska älskas dyrt.
Var så goda.
Tack. Vi kommer att älska att bo här.
Det hoppas jag.
-När köpte du huset? -1974.
När min make dog hyrde jag ut det.
Sen var min stiftelse aktiv här. Jag samlar in pengar till aidsforskning.
Vi läste det. Du har gjort otroliga saker.
Jag fick ett väldigt rikt liv när jag slutade tänka på pengar.
Paolo, jag är klar.
-Är det där en Thomas J. Harte? -Känner du till honom?
Ja! Vi såg hans utställning förra året.
Så underbart. Jag hoppades alltid att Tommy skulle komma långt.
"Tommy"? Är han din vän?
En vän? Ja, det kan man säga.
Han har tatuerat mitt ansikte på rumpan.
Paolo, nu åker vi.
Trevligt att träffas, Taylor.
Jag och Andrew kommer att ta hand om ditt hem.
-Jag hoppas att ni gillar det. -Det gör vi.
Och jag beklagar allt som hände dig här.
Jag kan inte tänka mig hur det var.
Det var en hemsk kväll men det kunde ha varit värre.
-Har du en vapensamling? -Ja, i den där lådan.
Titta här. Här är jag på safari i Afrika.
Lägg av!
Jag visste inte att judar jagar.
Vissa av oss. Det är ingen fara för djuren för vi missar.
Innan jag glömmer bort det... Här är nycklarna.
Tack!
Ni två, då? Har ni ett nytt ställe?
Vi flyttar hem till vår gamla lägenhet.
Vilken nedgradering efter ett sånt här slott.
-Vi har insett... -"Less is more".
Lycka till.
-Tack. -Hej då.
De verkar trevliga.
TACK FÖR I GÅR JAG LÄNGTAR EFTER DIN KUK
Kommer du att sakna huset?
Det är bara en byggnad. Familjen är mitt hem.
SÅLT
Tillbaka till hotellet?
Ja. Jag är redo för min massage nu.
Då så. Lägenheten, här kommer vi.
Det blir trevligt. Bara vi tre.
Älskling?
Text: Katarina Larsson Engqvist www.sdimedia.com