EXYUSUBS.COM
Dobro jutro. -Dobro jutro. -Dobro jutro. -Dobro jutro.
Pa, evo me. Svi spremni?
Da vas predstavim. Ovo je gospodin Piter Vejkeling, naš novi kolega.
G. Vejkeling, g. Hart. -Drago mi je. -Drago mi je.
I g. Rasbridžer. -Drago mi je. -Drago mi je.
Nestrpljivo smo vas očekivali. Već dva meseca nam fali kolega.
Nadam se da ću ispuniti očekivanja. Možda ipak potraje nedelju ili dve.
Ne brini, staro momče. U ovo doba dana, to ti je kao pravilo.
Nema previše zabave i smeha. Više podseća na crkvu.
Da, shvatam.
Prvi dan uvek ima malo nervoze.
Da. -Vremenom ćete to shvatiti.
Što se tiče ovih momaka, oni će donekle postati prijatniji kada se probude.
Ne morate da brinete zbog nas, g. Vejkeling. Mi smo vaši drugari.
Ali moraćete da pridobijete matorog.
Mislite g. Vilijamsa?
Delovao je pristojno na intervjuu.
Možda je bio malčice hladan.
Da budem iskren, bio je tamo kratko.
Uskoro ćete dobiti još jednu priliku da ga vidite.
On ulazi na ovoj stanici.
Pazite na vrata.
Hoće li ući ovde?
Neće. Nikad ne putuje sa nama.
Dobro jutro, gospodo. -Dobro jutro, g. Vilijams.
Idemo, g. Vejkeling.
Dobro jutro, gospodine Džejms.
G. Rasbridžer, zašto nam se ovaj D19 vratio?
G. Rajt iz Planiranja je smatrao
da potvrdu o doznaci treba priložiti uz njega.
Potvrda se može izdati samo nakon što je D19 odobren.
Da, pokušao sam da to kažem g. Rajtu, g. Vilijams,
ali jednostavno ne sluša. -Onda je možemo zadržati ovde za sada.
Neće škoditi.
Smatrajte se veoma srećnim, g. Vejkeling.
Zaveštana vam je jedna od naših najvećih gomila.
Ljubaznošću g. Vudvorda, vašeg prethodnika.
Ako vaša gomila nije mnogo velika,
ili, ne daj bože, radite tako brzo da je uopšte nemate,
ljudi će posumnjati da nemate ništa važno da radite.
Shvatam.
Dakle, evo prvog pravila, g. Vejkeling.
Nek vam gomila bude velika.
Gospođe iz ulice Čester, gospodine.
Molim vas, uvedite gospođe, g. Sing.
G. Midlton, vi ste na redu, ako nemate ništa protiv.
Naravno, g. Vilijams.
G. Vejkeling, možda biste želeli da pomognete g. Midltonu
oko dama. -Naravno, gospodine.
Dame. Kako smo danas?
Bili smo svuda po ovoj zgradi ceo jučerašnji dan.
Prvo smo bili do odeljenja Parkova, zatim u Planiranju,
a onda u Komunalijama.
Neposredno pre jučerašnjeg kraja radnog vremena,
gospodin je rekao da vam donesemo ovo.
Porazgovaraću sa g. Vilijamsom.
Sačekajte trenutak.
Javni radovi, mogu li da vam pomognem?
Nov si ovde, zar ne? -Da. Prvi dan, zapravo.
Uživaj, sine. Ovde nema kraja zabavi. -Elajza. -Samo ćaskam sa mladim gospodinom.
Vaše pismo i peticija su veoma dobro predstavljeni.
Mi za ovo, naravno, znamo od ranije.
Međutim, morate ga prvo odneti do odeljenja za Parkove na trećem spratu.
Bili smo tamo juče, gospodine.
Čak su hteli da nam ponude klupu da sednemo.
Toliko smo dugo bili tamo. -Elajza.
Izvinjavam se. Ne želimo da više imate neprijatnosti.
G. Vilijams je predložio da vas prati član našeg osoblja
kako bi bili sigurni da neće doći do zabune.
Ovo je g. Vejkeling.
Sjajno.
Sjajno. Onda ću se pobrinuti da do zabune ne...
To je divno, sinak. Krenite onda sa nama.
Da, u pravu ste. Hvala, g. Sing. Dame, pođite za mnom.
Dozvolite mi da budem na čelu, g. Vejkeling.
Verovatno bolje poznajemo ovu zgradu od vas.
Izvinite.
Nažalost, moraću da odem ranije.
U 3:20.
G. Midlton, da li biste me zamenili dok sam odsutan?
Naravno, g. Vilijams. Pobrinuću se da sve ostane u najboljem redu.
Hvala, g. Midlton.
Da li je zaista istina da nas napuštate, gospođice Haris?
Još nije sigurno, g. Vilijams.
Bila sam na intervjuu i izgleda da je dobro prošao.
To je "Lajons Korner Haus".
Znači, postaćete jedna od onih...
Kako ih zovete? Konobarice?
Izgledaćete privlačno u toj kecelji, gđice Haris.
To je mesto pomoćnika menadžera, g. Hart.
Bar će biti, kad se ustalim.
Nisam hteo da budem drzak, gđice Haris.
Imaju divan puding. Barem onaj u Koventri ulici.
Dobra ideja, gospodine.
Mislim na gospodina Vejkelinga.
Igralište je ono što je preko potrebno, dušo.
Nemaju gde da se igraju. -Septička jama. Nema druge reči za to.
Ovoliki pacovi. I naše kuće koje su upravo tu.
Šta, za ime Boga? -Moraćeš da se navikneš na to, dušo.
Dakle, rekli ste da je to "K" stepenište?
Da, "K" stepenište. -U redu. Ono poslednje. -Da.
Hvala Vam puno. -Nema na čemu, gospodine.
Ovuda, dame. Izvolite.
Hajde.
Odeljenje za parkove insistira... -Sve je to u redu, ali već smo pričali o ovome.
Prvo treba da se isuši sva ta voda.
Ovo sam vam već objasnio. Komunalije treba prvo da pogledaju.
Doviđenja, dame.
Dečje igralište.
Ovo nije za nas. Ali sam siguran da će vam odeljenje Javnih radova
rado pomoći. -Javni radovi? On je odatle.
Vi ste iz Javnih radova? -Da. Prvi mi je dan, zapravo.
Zašto ste, zaboga, doveli ove fine dame ovde?
Izvinjavam se. Planovi su vam odlični i želim vam sreću sa njima.
Odnesite ovo odmah u vašu kancelariju. Ove dame zaslužuju više. Prijatan dan.
G. Vejkeling, šta mogu da učinim za vas?
Ženska peticija, gospodine.
G. Harvi iz Komunalija insistira da je ovo ipak za nas.
Gospodin Harvi prilično greši.
Ali možemo je zadržati ovde. Nema problema.
Hvala, g. Vejkeling.
Za šta ste se na kraju odlučili?
Bornmut. Deset dana počevši od sledećeg ponedeljka.
O, divno. Mora da se radujete tome.
Isti pansion u kome smo odseli pretprošle godine.
Tamo spremaju veoma lepu večeru.
Sledeći pacijent, molim vas. -Da, doktore.
G. Vilijams? Doktor će vas sada primiti.
Hvala.
Više volim plažu u Bornmutu.
Šljunkovita plaža je tako neprijatna.
Potpuno se slažem.
Gospodine Vilijams.
Molim vas, sedite.
Hvala.
Stigli su rezultati.
Bojim se da su ovog puta prilično nepobitni.
Ovo nikad nije lako.
Slažem se.
Rekao sam: "Ako je to ono što želite,
znam gde možete da ga nabavite". -Baš si zločest.
Dobro veče, gđice Fraj. -Dobro veče.
Prestani.
Još uvek nas posmatra. -Kako bi mogla? Nema oči na potiljku.
Budi uverena da ima.
Ako je tvoj otac unutra, ovo je pravo vreme da popričamo o... znaš čemu.
Nije pravo vreme. -Moraćeš da pokreneš priču u nekom trenutku.
Da, ali ne večeras, dušo. Stvarno nisam raspoložen za to.
Osim toga, nije tu. -Ali ovo nije veče kad ide u bioskop.
Zdravo, tata?
Nije otišao u bioskop u utorak, pa je otišao večeras.
Kao što sam rekla, ne možeš to večno da odlažeš.
Ne nameravam da budem u ovoj zagušljivoj kući do Božića.
Do Božića? Kako iko može da kupi kuću i useli se za tako kratko vreme?
A osim toga, to je njegov novac.
Tvoja majka je namenila taj novac za sve nas.
Zašto ga čuva? Mi smo ti kojima je potreban.
Moraš da razgovaraš sa njim, Majkl, ozbiljno ti kažem.
Majk...
Oče. Šta je za ime Boga? -Tata, prepao si nas.
Mislio sam da si otišao u bioskop.
Tata, jesi li dobro? -Jesam.
Samo sedim i razmišljam.
A onda ste ušli vas dvoje.
Hoćete li da sednete na trenutak?
Pa... -Ne. Oboje rano ustajemo. Moramo da se spremimo za spavanje.
I ti bi trebao, dragi. Laku noć.
Pa, bolje da krenem. Čuo si šta je šefica upravo rekla. -Da.
Požuri. Mama nas je prešišala.
Bravo, dečko.
Bravo.
Ozbiljan sam.
Momku kao tebi je potrebna žena.
Što se tiče tvog sina, opametiće se.
Mladi se naviknu na sve.
Tata!
Tata.
Tata!
Majkl.
Jel možeš da zaključaš vrata?
Nećemo više silaziti.
Tata?
Tata, jesi li tu?
Jesam.
Laku noć. -Laku noć.
Nikad ne kasni. -Mora da se nešto desilo.
Snaja je rekla da je jutros izašao kao i obično.
Mislite li da bismo možda trebali da obavestimo policiju?
G. Vilijams nije beba.
Što bi policiju zanimalo što će zakasniti na posao nekoliko sati?
"Zakasniti na posao nekoliko sati"?
Ko bi se tome nadao? Juče je izašao ranije, danas kasni.
Možda je samo shvatio da mu je dosta.
Digao je ruke od svega. -Ne bih se složio, gospodine Hart.
U stvari, mislim da je to što pričate prilično uvredljivo.
Šteta što je izabrao baš današnji dan.
Zašto to kažete, gđice Haris?
Zato što su mi "Lajons Korner Haus" zatražili preporuku.
Tako da mi g. Vilijams treba da...
Ako vam je potrebna preporuka gđice Haris,
rado ću vam je dati kao zamenik gospodina Vilijamsa.
Sačekajte. Samo malo kasni, to je sve.
Nema potrebe da... -Slažem se. Hvala, g. Midlton,
ali bih radije sačekala da se g. Vilijams vrati.
Kako je moguće da u ovom našem odmaralištu,
gde ljudi koji imaju nesanicu dolaze iz svih krajeva zemlje,
ne mogu da se kupe ni tablete za spavanje?
Ne vucite me za jezik, g. Saterlend.
Da ste zaista spavali onoliko malo koliko kažete,
ne vidim kako bi vaš mozak mogao da smišlja ove smešne fraze.
Da ne pričamo o vašim... "zadovoljstvima," da ih tako nazovemo.
Uzmite u obzir moje poslednje veliko delo.
"Šokantne čarape."
Sumnjam da biste rekli da su lascivne i trivijalne.
Znate vrlo dobro, g. Saterlend, da ih nikada nisam videla.
To i kažem. Dramatična vizija vaše najlojalnije mušterije,
a vi ga izbegavate, i odete postiđeni.
Da li bi tako bilo u Parizu?
Gde sam, trijumfalno odbačen od cele svoje porodice
šarmantno proćerdao svoju mladost.
Noć, vino, žene, kabare, Mulen Ruž.
Ko zna? Da ste rođeni u Francuskoj,
možda biste sada dizali u vis te vaše ljupke noge
na zadovoljstvo zahtevne publike.
G. Saterlend, stvarno.
Koliko god da je ovaj naš mali grad, gđo Blejk, tipično engleski,
ja i dalje imam velika očekivanja od njega.
Bornmut, Bognor Ridžis, oni su odavno nepristupačni.
Ali ovde, nade i dalje ima.
Mogao bih sve da ostvarim.
Sve ovo i više za ovaj grad, samo...
Kad bih mogao da spavam.
Izvinite.
Ne želim da se mešam. -Ne mešate se, gospodine.
U stvari, dobrodošli ste da se pridružite našem skupu.
Vrlo ste ljubazni. Ali, da li bih mogao da popričam nasamo sa gospodinom?
Shvatam. Ostaviću vas nasamo.
Šta sve doživiš.
Pa, gospodine, mogu li da vam se pridružim? -Ako želite.
Izvinite. Mislio sam da.... čuo sam šta pričate... -Da.
Ako želite...
Izvolite ovo.
Veoma ljubazno od vas, stari. To je ono što mi treba.
I...
ovo.
Baš ih ima mnogo, stari.
Zahvalan sam. Drago mi je da ih uzmem. -Razmišljao sam o tome.
Ali ne bih mogao da ih koristim.
Domaćicama bi izazvale mnogo neprijatnosti.
Čudno. Razmišljao sam upravo o tome.
Nije možda baš ono što mislite.
Vidite...
ovo je prilično dosadno, ali doktori su mi dali šest meseci.
Osam ili devet najviše.
Baš mi je žao.
Zanimljivo.
Vi ste prva osoba kojoj sam ovo rekao.
Samo što sam došao.
Vidite...
Možete ih uzeti. Ne trebaju mi više.
Šest meseci. Devet.
Ne izgleda mnogo, ali i to je nešto.
Dovoljno vremena da sredite stvari i da živnete malo, ako želite.
Podigao sam nešto gotovine. To je skoro polovina moje životne ušteđevine.
Slušajte, stari. Sad je dosta.
Morate biti oprezniji.
Razumete moj problem.
Podigao sam ovaj novac i došao ovde da...
Uživam, ili živnem malo, kako ste rekli.
Ali sam shvatio...
Da ne znam kako.
To!
Morao je da bude strog.
Ne, ne, ne.
Kad ti takva devojka ukrade šešir, uvek je jeftinije kupiti novi.
Gotovo je sa starim životom. Novi počinje!
Vidite taj šešir. Nije loš.
Moglo bi da upali. Znate na šta mislim?
Da li biste želeli tako nešto?
Dobar je. Razgovaraću sa njim.
Razgovaraću sa njim, jer mislim da ga za pravu cenu
možemo dobiti. -Nema potrebe.
Razgovaraću sa njim. -Stvarno?
Tako da sam vodio porodicu kao pozorišnu predstavu.
Heti, ovo je moj prijatelj, g. Rodni Vilijams iz Ešera u Sariju.
Čovek je teško bolestan. -Zašto onda pije?
I ja se pitam.
Odlučio je da živi život, ono malo što mu je preostalo.
I moramo mu se diviti zbog toga.
Zar mu se ne diviš, Heti?
Ako je bolestan, onda ovo nije dobro za njega.
Heti, ti ne razumeš. Ovaj čovek, koji je do juče
samo egzistirao, sad je oživeo. Pogledaj. Čak ima i novi šešir.
Dobro, dobro. U redu.
Šta još znamo? Ko želi da bude sledeći?
Da, ja, da. Imam pesmu.
Šta ćete pevati, gospodine?
Sa majčine strane imam malo škotske krvi.
Izgleda da imaš i malo škotskog viskija u sebi, druže.
U pravu si, donekle. Ali bih voleo da otpevam pesmu, ako mogu.
Ako je znate. "Oskoruša". Da li je znate?
"Oskoruša". Stara škotska pesma, zar ne?
Da, imam malo škotske krvi. Baš kao i moja pokojna žena.
Bila je...
Stvarno mi je žao.
Hajde, stari. Pokazaću ti još jedno mesto koje znam.
Gospodine Vilijams?
To ste stvarno vi.
Malo sam sumnjala. Zbog vašeg novog šešira.
Da. Izgubio sam stari. -Baš je lep.
Pitam se šta će reći u kancelariji. -Da, i ja se pitam.
Šta mislite, gospođice Haris? Hoće li moj šešir biti hit?
Previše su zadrti da bi ih nešto impresioniralo.
Sada me više nije briga za njih, jer imam novi posao.
Stvarno? -Zato mi je drago što vas vidim, g. Vilijams.
Naravno, to nije jedini razlog.
Drago mi je da ste dobro i da se bavite svojim poslom.
Kad se niste pojavili ni juče, ni prekjuče...
Da, malo sam se pritajio.
Znate, imao sam druge...
Nema veze. Pričajte mi o vašem novom poslu, gđice Haris.
Znate za njega, g. Vilijams. Radiću u "Lajons Korner Hausu".
U filijali ovde iza ugla. Biću pomoćnik menadžera.
Bar jednom kad uđem u štos.
Tako sam uzbuđena. Izvinite. -Ništa. -Nisam mislila... -Ne brinite.
Okružna uprava nije za svakoga.
Drago mi je da vas vidim, g. Vilijams. Biću iskrena.
Imam posao, ali mi je potrebna preporuka.
Aha. -I zato što ste bili odsutni... -Vidim da sam vas doveo u nevolju.
Hteo sam da ručam u Fortnamu.
Ako želite da mi se pridružite, napisaću vam preporuku za vreme ručka.
Stvarno? -Zašto da ne?
Da se iskupim za neprijatnost koju sam vam prouzrokovao.
Fortnam?
Znate, g. Vilijams, kad se ovako nagnete nad vašom papirologijom,
odjednom shvatim da ste vi ista osoba.
Onaj koji je svaki dan na čelu naše kancelarije
poslednjih 16 meseci mog života.
Ali sada shvatam da uopšte niste takvi.
Mnogo ste interesantniji.
Mislim, Fortnam! Vaš novi šešir.
Neću vam napisati bolju preporuku zato što tako pričate.
Ne ulagujem vam se, g. Vilijams.
Samo kažem da sam vas pogrešno procenila, to je sve.
Gospodine Vilijams, ako mi obećate,
ako mi stvarno obećate da se nećete naljutiti,
reći ću vam svoj tajni nadimak za vas.
Obećavam. -I stvarno se ne smete ljutiti.
Niste samo vi u pitanju. Imam ih za svakoga.
Znamo ih samo ja i moja rođaka Rozmeri, sa kojom delim sobu.
Shvatam. -Na primer, g. Rasbridžer.
Zovem ga Lebdeći čovek. Jer on samo lebdi perom preko stranice
sa namerom da radi nešto, ali u stvari nikada ne radi ništa.
A gospodin Hart.
Pa... Zovem ga Zbunjeni dimnjak.
Zato što stalno puši i stalno je zbunjen.
Jeste li videli njegove obrve?
Gospodine Rasbridžer, dođite do mene. Nema pojma.
Vrlo dobro.
U redu. Sad ću reći nadimak, a vi pogodite ko je to.
On je na četvrtom spratu. Julije Cezar.
Julije Cezar. Pa...
Pretpostavljam da je to g. Braun iz računovodstva.
Tačno!
Izvinite. Da li želite još nešto? Desert?
Za mene ne. Možda bi mlada dama želela.
Da. Oduvek sam želela da probam sladoledne kupove.
Crveno-beli kup, gospođice? -Da, molim vas. Sa voćem i orasima na vrhu.
Naravno. -Hvala Vam mnogo.
Jeste li sigurni da je ovo u redu? -Naravno.
Ali, gospođice Haris, niste prešli na stvar.
Hteli ste da mi kažete kako mene zovete.
O, ne, to je glup nadimak.
Mislim da vam neću reći. -Ne, ne. Ako ste stigli dovde, morate mi reći.
U redu. Obećali ste da se nećete naljutiti.
Gospodin Zombi. -Molim?
Hvala.
Gospodin Zombi. Bio je u filmu. Sa tom glumicom, kako se zove.
Zombiji su nešto kao egipatske mumije,
ali mogu da hodaju i rade različite stvari.
Nekako su mrtvi, ali u stvari nisu mrtvi.
Gospodin Zombi.
Bože.
Izvinite, g. Vilijams. To je bilo jako zlobno od mene.
Ne primajte to k srcu, gđice Haris.
Gospodin Zombi. Prilično je dobro.
U stvari, sasvim je prikladno. Sviđa mi se. Gospodin Zombi.
Egipatska mumija.
Osim što mogu da se krećem.
Vaš crveno-beli kup, gospođice. -Hvala Vam mnogo.
Moram da stignem na voz u 16:56.
Inače ću biti u istom sa mojim kolegama.
To bi bilo nezgodno. Pitam se, da nismo bili strašno zlobni?
Ne morate više da brinete o tome, gđice Haris.
Samo se fokusirajte na "Lajons Korner Haus".
Hoću. Mislila sam na vas.
Ne brinite za mene.
Imao sam divno popodne. -I ja sam. -Pa, gospođice Haris...
Doviđenja. -Doviđenja, g. Vilijams.
Sigurno će se vratiti u ponedeljak.
To nije dobro, zar ne? Ionako odlazi.
Znamo da ide u "Lajons Korner Haus".
G. Midlton, kao vršilac dužnosti, možete li to proveriti?
To bi bilo protiv pravila, g. Rasbridžer.
Čak iako to nije samo čista radoznalost?
Vidite! Zaista, ja...
Voleo bih da se g. Vilijams vrati. Možda bi se stvari ponovo dovele u red.
Ljudi iz ovog kraja idu u grad, i da su videli tvog svekra,
kao što sam ga ja videla, sa tom mladom ženom
bog zna šta bi pomislili i kako bi se to odrazilo na tebe
jer živite zajedno?
Samo sam to htela da ti kažem. Doviđenja.
Žena je prava napast.
Samo pravi spletke.
Najviše voli da...
Da li zaista treba da verujemo da moj...
Moraš da razgovaraš s njim. Ako ljudi pričaju o tome.
Hteo bih nešto da vam kažem.
To je...
Malo je dosadno, stvarno. Ali...
Verovatno bih trebao...
To je nečuveno. U njegovim godinama.
I ta devojka. Jedva da je žena.
Dama sigurno nije. -Sve se uklapa.
Pozivi iz njegove kancelarije. Uštedjevina. Moraš da razgovaraš s njim.
Odavno si morao. O svemu. -Svakako ću razgovarati s njim.
Sa zadovoljstvom ću razgovarati s njim.
Slušajte. Trebalo bi da razgovaramo o nečemu.
Ja...
O, tu ste, oče.
Divno miriše.
Da. Nadam se da ćete uživati.
Alf Džordan je uganuo skočni zglob dok je bio na odmoru.
Teško da će se oporaviti do početka sezone. -Bože, baš nema sreće.
To je malo...
malo dosadno, stvarno.
Dragi, sad nije vreme za čitanje.
Izvinjavam se.
Da li smo spremni? -Naravno. Spremniji nego ikad.
Pastirska pita. -Da. I fino mleveno meso.
Da poslužim?
Ne.
Divno.
Hvala, draga.
Nekada je ono što je neko uradio u Londonu,
u Londonu i ostajalo. Ali ovih dana, polovina ulice radi u Londonu.
Tako je, draga moja.
Pola ulice.
Gospođice? Gospođice!
Rolat sa kobasicama je hladan. -Izvinjavam se.
Gospođice? -Momenat, gospodine. -Novi ste ovde? Još se niste snašli.
Da vam donesem nešto drugo, gospođo? Možda još malo čaja?
Razmisliću.
Izvinite. -Gospođice? Gospođice!
Zavši brzo, molim te. Stvorila se gužva. -Naravno, g. Adams.
G. Vilijams. Opet niste na poslu. Razočarana sam.
I ja sam razočaran, gđice Haris,
što ste već treću nedelju ovde, a i dalje radite kao konobarica.
Zar niste prihvatili mesto pomoćnika menadžera? -Jesam.
Pa, nadam se da ću dobiti veću odgovornost u dogledno vreme.
Ako želite, mogu da popričam sa vašim pretpostavljenim. -Ne, nema potrebe. Hvala vam.
Zašto se niste vratili u kancelariju? Prošli put ste rekli da hoćete. -Da.
Upravo sam sada razmišljao o tome.
Na kraju krajeva, nema mnogo drugih stvari kojima bih se bavio.
G. Vilijams, velika je gužva. Žao mi je. -Naravno, neću vas zadržavati.
Ali, ja...
Pitao sam se kad vam se završava smena.
Zašto vas to zanima?
Zašto? Jer prikazuju "Bila sam ratna nevesta" u bioskopu.
Možda biste mi se pridružili.
Ne, neću vas ohrabrivati da izbegavate posao.
Morate se vratiti na posao. Šta će ljudi pomisliti?
Da. Ali, vidite, danas...
je moj dan za odlazak u bioskop.
A ja sam samo želeo društvo.
Pa da.
Keri Grant, gđice Haris.
Mislio sam da vam se prilično sviđa.
Problemi sa ženama? -Ništa posebno, naredniče.
Da li ste ikada ranije imali decu? -O, moja leđa.
Znate taj užasan osećaj pre doručka?
Ne, kapetane, ne znam. -Pa, naredniče, imate sreće.
G. Vilijams. Vreme je da krenem. Moja rođaka će biti zabrinuta.
Da, naravno. Ali, pogledajte ovo.
Možda izgleda lako, ali uveravam vas da nije.
Pogledajte.
Baš je teško. -G. Vilijams, zaista moram da krenem. -Naravno.
Ali pre nego što krenete, gđice Haris, zašto i vi ne biste pokušali?
Imam osećaj da biste bili prilično dobri u ovome.
Zec je taj koga želimo. -U redu. Samo jednom. Onda idem.
Nije ni približno tako lako, kao što sam...
Nego šta!
Bravo, gđice Haris, bravo. Trebalo je da znam da ćete uspeti.
Dobro. Sada idem. -Naravno.
Otpratiću vas do autobusa.
Bravo, gospođice Haris.
Gospođice Haris?
Šta je bilo, g. Vilijams? -Pitao sam se...
hoćete li da popijete piće sa mnom?
Nekoliko minuta, to je sve.
Jer vidite, ja...
Ja... ne bih još da idem kući.
Ovo nije baš lepo. Zar ne, g. Vilijams?
Znam da je sasvim nevino, i ne impliciram ništa, ali...
Vi ste mnogo stariji od mene.
Neko bi mogao da pomisli...
da ste se zaljubili.
Zaljubljen?
Pretpostavljam, da na neki način, jesam.
Ali ne na način na koji ljudi misle.
Sve je postalo sasvim drugačije otkako ste stigli.
Priznajem da sam se ponekad brinuo da li je vaše mišljenje...
prikladno. Ali počeo sam da vas cenim.
Ne samo zbog vaše mladosti.
Imate i druge vrline.
Vaša radost življenja. Uvek ste veseli i raspoloženi.
Čak i dok radite tamo sa nama.
G. Vilijams, ja sam obična osoba kao i svi ostali.
Nemam neke posebne vrline.
Trudim se da budem vesela. To je istina, ali...
Gospođice Haris, mogu li da vam se poverim?
Ovo još nikome nisam rekao.
Čak ni mom sinu.
To je sasvim...
dosadno, zaista, ali činjenica je...
Činjenica je da neću još dugo živeti.
Imam rak. Ovde.
Kada sam to saznao, ja...
Malo sam se osvrnuo oko sebe. I tog dana sam vas video na Pikadiliju.
Rekao sam sebi: "Pogledaj je".
Pogledaj gospođicu Haris.
Kad bih bar mogao ovako da živim bar jedan dan.
Pretpostavljam da ja...
Nadao sam se da ćete mi pokazati, ili me naučiti da budem kao vi.
G. Vilijams... vaš sin. Zašto niste rekli svom sinu? -Pa...
Majkl mi je sve na svetu.
Međutim, on sada...
On ima svoj život, svoje brige, i tako treba da bude.
Ali, u pravu ste. Ponašam se kao matora budala.
Koji ono beše nadimak koji ste mi dali?
Gospodin Zombi. -Da. Gospodin Zombi.
Nisam uvek bio takav.
kad sam bio vaših godina, otkad sam bio ovoliki,
ono što sam želeo...
je da budem džentlmen.
Ništa posebno. Samo pravi džentlmen.
Viđao sam ih ujutru, kako stoje na železničkoj stanici,
kad god sam išao tamo sa svojom majkom. Bili su u svojim odelima i šeširima,
čekali na peronu voz za London. Takav džentlmen.
To je... To je ono što sam jednog dana želeo da budem.
Kako se to desilo?
Nečujno mi se prikralo. Dani su prolazili.
Malo je neverovatno što nisam primetio šta postajem.
A onda sam pogledao u vas.
I setio sam se...
Kakav je bio osećaj kada sam i sam bio tako živ.
Da li se ikada zaustavite na putu kući i gledate decu kako se igraju?
Na ulici, ili u dvorištu.
A kad dođe vreme i njihove majke ih zovu kući,
često prigovaraju, malo se opiru. Ali tako treba da bude.
Mnogo bolje to nego biti dete koje povremeno vidite,
kako sedi sam u uglu ne učestvujući u igri.
Niti je srećan, niti nesrećan. Samo čeka da ga majka pozove.
Uplašio sam se da bih mogao da završim kao to dete.
Mada stvarno to ne želim.
Kada dođe vreme, kada me moj Tvorac pozove...
Gospođice Haris.
Nadam se da ćete mi oprostiti. Molim vas, oprostite mi za sve.
Predugo sam vas zadržao. Otpratiću vas do autobusa.
G. Vilijams, jeste li dobro?
Nikad bolje. Ali moramo da požurimo. Vaša rođaka će se zabrinuti.
Dobro jutro, g. Sing. Pođite sa mnom.
Dobro jutro svima. -Gospodine Vilijams.
Dobrodošli nazad, gospodine. -Gospodine Hart.
Naš dosije o srušenoj zgradi na Česteru, koji je uništen bombom.
Onaj za koji su lokalne dame podnele peticiju da se pretvori u dečje igralište.
Mislim da... Mislim da...
Da, gospodine. Mislim da je kod g. Rasbridžera.
Da. G. Rasbridžer, uzeli ste ga sa stola g. Vilijamsa prošlog petka,
poslednji put kad su dame bile ovde.
Dakle, g. Rusbridžer? -Da, gospodine. Verovatno jesam. Mora da je ovde negde.
G. Vejkeling, kažete da su dame opet bile ovde? -Prošlog petka, gospodine. -Da, ovde je.
Imamo dovoljno vremena pre ručka. Predlažem da odmah krenemo.
Krenemo, gospodine? -G,. Rasbridžer, ponećemo dosije sa nama,
ali ga dobro umotajte. Napolju pljušti. -Upravo tako, gospodine. Jako pljušti.
Siguran sam da ćemo se snaći, g. Hart. Gospođo Džonston.
Nismo se zvanično upoznali.
Dobar dan, g. Vilijams.
Drago mi je da smo se upoznali. -I meni je drago.
Gđo Džonston, da li biste bili ljubazni i pobrinuli se za sve dok nismo tu?
Naravno, gospodine. -Hvala vam.
Gospodo Midlton, Hart, Rasbridžer i Vejkeling, pođite sa mnom.
Hvala, g. Sing.
Ulica Čester. Vozom do Stepni Grina, a zatim idemo peške.
Bila je to veoma lepa služba. Mislim da se svima svidela.
Molim? -Bila je to veoma lepa služba. Mislim da se svima svidela.
Da, naravno.
Dobar dan, ser Džejms. Lepo od vas što ste došli.
Dobar dan, g. Rajman. -Midlton, gospodine.
Radili ste sa njim.
Kao da ste izgubili rođaka.
Da, gospodine. Osećaj je skoro takav.
Želim da znate kako nam je svima žao.
Hvala, gospodine. -Hvala, ser Džejms.
Slušajte, gospodine...
Midlton, gospodine. -Midlton, naravno.
Dođite u moju kancelariju u ponedeljak ujutru.
Da popričamo o tome šta je sledeće.
Naravno, gospodine.
Naravno da moramo odati priznanje onima koji to zaslužuju.
Ali način na koji su te žene pravile cirkus...
Na kraju su učinile medveđu uslugu našem dragom pokojnom prijatelju.
Tako skroman čovek. Da je on ovde, prvi bi protestovao.
Izvinite me.
Gospođice Haris.
Dobar dan, g. Vejkeling. -Dobar dan.
Video sam da pričate sa damama.
Da, mnogo ih je pogodilo. Veoma su ga volele.
Da. Slušajte, gospođice Haris...
Samo sam se pitao da li...
Šta ste se pitali, g. Vejkeling?
Gospodine Vejkeling. -Gospodine Vilijams.
Žao mi je što ovo potežem ovde.
Ali mislio sam da je najbolje da vam ovo odmah predam.
Bilo je među očevim stvarima.
Očigledno je važno. Obeležio ga je kao "lično i poverljivo".
Zaista.
Gospođice Haris.
Nismo se upoznali, znam, ali bih želeo da porazgovaramo nasamo.
Nasamo? -Da. Ako nemate ništa protiv. -Naravno.
Izvinite. -Sve je u redu.
Izvolite za mnom.
Izvinite što sam vas odveo. -Nema problema.
Cenim što ste došli danas. -Hvala.
Strašno mi je žao. Mora da je veliki gubitak za vas.
Zaista jeste.
Nismo se baš upoznali. -Nismo.
Znam da ste radili sa njim.
Da, samo nakratko.
Margaret Haris.
Gospođice Haris...
Drago mi je. -Drago mi je.
Izvinite, trebalo je ranije da se predstavim,
ali je izgledalo da ste zauzeti, i... -Sasvim je u redu.
Zaista mi je strašno žao.
Sigurno vam je jako teško. -Mora da se izdrži.
Prošao sam već jednom kroz ovako nešto. -A, da.
Gospođice Haris...
Hteo sam nešto da vas pitam. -Naravno.
Postoji nešto što ne mogu baš...
Da li je moj otac znao da je bolestan?
Da umire?
Ne znam... Ne znam šta da kažem.
Jer ako je znao...
i rekao vam je...
Razumete šta mislim?
Zašto meni nije rekao? -Pa...
Možda je on...
Da mi je samo rekao...
Nikad mu ne bih dozvolio da nas tako napusti.
Na tako hladan način.
Žao mi je.
Hvala vam, gđice Haris.
Šta vam je to?
Ništa.
Pročitaću neki drugi put.
Da li je neko od vas porazgovarao sa gđom Smit?
Ili sa nekom od drugih dama?
Lepo od njih što žele da sačuvaju sećanje na njega,
ali su skroz uverene da je g. Vilijams izgradio to igralište potpuno sam.
Odeljenje za parkove je pokupilo više zasluga nego što zaslužuje.
Zato što je to odeljenje za parkove.
Ser Džejms je takođe prisvojio deo zasluga.
Pobrinuo se za to.
Ser Džejms je odigrao glavnu ulogu što se tog igrališta tiče.
Pretpostavljam da jeste.
Ne mogu da izbacim nešto iz glave.
Nisam poznavao g. Vilijamsa, onako kako ste ga vi poznavali, ali...
Ali meni se čini da se on... -Promenio.
Da.
U pitanju je to igralište.
Ulica Čester. Vozom do Stepni Grina, a zatim peške.
Ne, treba vama... -Ne, insistiram, gospodine. Zaista.
Gazio je kroz tu vodu iz kanalizacije,
samo da bi stigao na lice mesta. -Postao je... opsednut.
Postao je dosadno uporan u tome.
Jednom sam ga otpratio do Planiranja. To je ovde.
Ostavite ga ovde i poslaćemo vam ga kada bude spremno.
To kopile Talbot je bio zadužen tog dana.
Nadao sam se da ćete to odmah uraditi, pa da mi predate u ruke čim završite.
Ne mogu samo tako da to odobrim.
Ne brinite. Pobrinuću se za to. Poslaćemo vam ga.
Sačekaću ovde dok to proverite.
Kako god želite, ali možda ćete se načekati. Imamo puno posla.
Uzmite onoliko vremena koliko vam je potrebno, g. Talbot. Mogu da sačekam.
G. Hart, bolje da se vratite.
Recite ostalima da su me zadržali ovde.
Neograničeno.
Naravno, g. Vilijams.
Rekao je da će sedeti i čekati ceo dan ako bude morao.
I čekao je.
Lepo od vas, g. Džons.
Znam da vam stvaramo dodatni posao.
Dakle, šta je ovo? Dečje igralište?
Da. -Hitno? -Bili bismo zahvalni ako mu date prioritet.
Pa, ako to zahtevate, g. Vilijams. -Hvala, g. Džons.
Hvala vam. -Nema na čemu.
Umesto da samo ode...
okrenuo se prema svakom od njih... -Hvala.
pogledao ih je...
Hvala vam. -...i zahvalio im se svima.
Hvala vam. -Naravno. Sitnica. -Cenim to.
Hvala vam. -Sitnica, gospodine.
Svima.
Parkovi su tada dali sve od sebe, zar ne? -Istina.
G. Vilijams od pre godinu dana nikada ne bi pomislio da uradi tako nešto.
U stvari, bio sam svedok nečega još značajnijeg.
Nikad vam to nisam rekao jer...
me je prilično iznerviralo.
Kao što vidite, iz svih ovih razloga,
ovo nije nešto što možemo da planiramo u dogledno vreme.
Žao mi je. Iskreno.
Otišli smo do kancelarije ser Džejmsa da se založimo za igralište,
a ser Džejms je to odbio.
To područje je prava sramota.
Nažalost, upravo sada, imamo stvari koje imaju prednost.
Hvala vam što ste došli.
Anderson će biti novi urednik "Panča".
Ne sviđa mi se to. A tebi?
Ne bi bilo sasvim u redu. Čovek je opsednut baletom.
Pa, to nije sasvim tačno.
Anderson takođe veoma voli detektivske romane i konje.
Ser Džejms...
Izvinite, ali vas preklinjem da ponovo razmotrite.
Preklinjem vas.
Ili barem ostavite zahtev otvoren još nedelju dana.
Ne može da škodi.
Preklinjao ga je. Preklinjao ga je da ponovo razmotri.
I nije prihvatao "ne" kao odgovor. -Ali to se isplatilo.
Molim? -Isplatilo se.
Uspelo je. Predsedavajući je ponovo razmotrio.
Jeste.
Da, pretpostavljam da jeste.
Te dame možda imaju pravo. -Da, ali svi smo se založili za to.
Da, ali ne možemo da poreknemo da je stari pogurao stvar.
Da li je možda znao? Da mu nije mnogo preostalo?
Znati tako nešto, pretpostavljam da bi vas podstaklo na akciju.
Da, ali nije znao. Njegov sin je bio vrlo jasan u vezi toga.
Prilično sam siguran da je to tačno.
Mislim da je znao.
Dame.
Ne smemo biti obeshrabreni.
Pronaći ćemo način da se ovo zaobiđe.
Uveravam vas.
Ne znam kako ste se uspeli da se suzdržite, gospodine.
Nemam vremena za ljutnju, gđo Smit.
Bilo je nešto u načinu na koji je to rekao.
Dame.
Pa, možda bismo svi uradili isto. Svi mi ovde.
Radili bismo izuzetno brzo u takvoj situaciji.
Da li bismo? -To je prirodna reakcija.
Pa, ne znam baš.
Ne mislim da bi svi, čak i mi ovde,
odgovorili na način na koji je to uradio gospodin Vilijams.
Slažem se.
Ako je znao...
bio je veoma uspešan u prikrivanju.
Skoro kao da je...
Da.
U pravu ste.
On nam je svakako dao primer.
Slušajte me.
Predlažem da se danas svi zajedno zavetujemo.
Zavetujmo se da ćemo nešto naučiti od njega.
Da ćemo naučiti ovu lekciju koju je postavio pred nas.
Zavetujmo se da nikada više nećemo izbegavati naše obaveze.
Da nikada više nećemo gurati stvari ispod tepiha. -Ili gore. -Ili gore.
Gospodin Vilijams nam je pokazao da ako...
Ako radimo sa entuzijazmom, ako poturimo svoja leđa, možemo još bolje. -Tako je.
Reći ću još ovo.
Sve dok sam ja šef odeljenja za Javne radove,
čuvaćemo uspomenu na gospodina Vilijamsa.
Rešavaćemo stvari. -Tako je. -Slažem se.
Požuri, molim te. Očekujem poziv od mog rođaka. -Naravno!
Zdravo, Piter.
Recite, g. Sing.
Obrazovanje insistira da je ovo za nas, gospodine.
A šta je to? -Žalba zbog planiranih montažnih kuća
pri školi Svete Marije u Šordiču, gospodine -A, to.
Gospodine Hart. Možete li proveriti školu Svete Marije?
Ovo je za odeljenje za obrazovanje, g. Midlton. To je školska stvar.
Ipak, gospodine, Obrazovanje insistira...
Dobro...
možemo je zadržati ovde za sada.
Ne može da škodi.
Ne stavljajte to u fioku.
Gospodine Midlton.
Recite, g. Vejkeling.
Želeo bih ovo u tri primerka, gđo Džonston.
To bi bilo sve, hvala, g. Sing.
Ako mi dozvolite, g. Vejkeling,
sada bih se dotakao stvari koje možda smatrate više ličnim.
Ne bih da omalovažavam naše igralište,
ali budite svesni da je to ipak bila sitnica.
I da će uskoro krenuti putem ostalih sitnica.
Možda će igralište propasti, ili će na njegovom mestu sagraditi nešto veće.
Prosto rečeno, ne možemo pretpostaviti da smo podigli trajni spomenik.
Biće i dana kada vam više neće biti jasno
u koju svrhu usmeravate vaše svakodnevne napore.
Kada sam pritisak preti da vas dovede u stanje u kakvom sam i sam dugo bio...
Pozivam vas da se onda setite našeg malog igrališta
i skromnog zadovoljstva koji nam je donela njegova izgradnja.
Dobro veče, gospodine.
Dobro veče, pozorniče.
Jel sve u redu?
Jeste. Samo sam ponovo hteo da vidim ovo igralište.
Imao sam malu zaslugu u njegovoj izgradnji.
Radim u LCC-u.
Stvarno, gospodine?
Onda ovdašnji stanovnici mogu da vam budu zahvalni.
Nisam mnogo zaslužan. Čovek koji jeste...
Čovek koji jeste, preminuo je ove zime.
Gospodin Vilijams.
Da.
Pamtićemo ga ovde...
sa poštovanjem i naklonošću.
Nikada nisam imao tu čast da lično upoznam g. Vilijamsa. Uvek je bio zauzet.
Da ste bili njegov prijatelj, možda bih mogao ovo da vam kažem.
Moj narednik kaže da sam glup, ali...
Ne mogu to da izbacim iz glave. -Izvolite.
Za njegovo dobro, gospodine, trebalo je da ga ubedim.
Rekao sam mu da se skloni sa hladnoće.
Ali, vidite, gospodine, izgledao je tako...
Tako srećan.
Mislio sam da nije u redu da ga uznemiravam.
Rekao sam sebi da će u jednom trenutku ustati sa ljuljaške i otići kući.
Gospodin Vilijams je...
Bio neizlečivo bolestan.
Mislim da je bilo ispravno što ste ga pustili da sedi tamo.
I mislim da ste sasvim u pravu. Bio je srećan kada ste ga videli.
Možda i najsrećniji nego bilo kada u životu.
Dakle, ne primajte to previše k srcu, pozorniče.
Laku noć, pozorniče. -Laku noć, gospodine.
EXYUSUBS.COM