Godmorgen.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Her er jeg. Klar til kamp.
Jeg må hellere præsentere dig.
Dette er Peter Wakeling, vores nye kollega.
- Mr. Wakeling, mr. Hart. - Goddag.
- Og mr. Rusbridger.
- Goddag. - Goddag.
Vi har været underbemandede i næsten to måneder.
Jeg håber på at gøre en forskel. Efter en uge eller to.
Bare rolig, ven.
Der er en slags regel på denne tid af morgenen.
Ikke for megen morskab. Lidt som i kirken.
Jeg forstår.
Første dag er altid nervepirrende.
- Ja. - Du skal nok lære det.
Hvad angår disse fyre -
- bliver de bedre, når de vågner.
Det er ikke os, du skal bekymre dig om, mr. Wakeling. Vi er dine venner.
Du må indynde dig hos den gamle.
Mener du mr. Williams?
Han virkede fin nok.
Måske lidt til den kolde side.
Sandheden er, at jeg ikke så meget til ham.
Du får en chance til nu.
Vi er ved hans station.
Pas på dørene!
Kommer han herind?
Nej. Han rejser aldrig med os.
TOG TIL CITY OG WATERLOO EAST
- Godmorgen, d'herrer. - Godmorgen, mr. Williams.
Kom så, mr. Wakeling.
Godmorgen, sir James.
Mr. Rusbridger, hvorfor er denne D19-formular blevet returneret til os?
Mr. Wright mente, at et overførselsbevis -
- burde vedhæftes.
Et overførselsbevis kan først udstedes, når en D19 er autoriseret.
Ja, det prøvede jeg at fortælle ham -
- men han vil ikke lytte.
Så kan vi opbevare den her indtil videre.
Det gør ingen skade.
Du er meget heldig, mr. Wakeling.
Velsignet med en af vore højeste skyskrabere.
Takket være din forgænger, mr. Woodward.
Hvis din skyskraber ikke er høj -
- eller hvis du arbejder så hurtigt, at du slet ikke har en -
- tror folk, at du ikke har noget vigtigt at lave.
Jaså.
Her er din første regel, mr. Wakeling: Hold skyskraberen høj.
Damerne fra Chester Street, sir.
Vis venligst damerne ind, mr. Singh.
Mr. Middleton, det er vist din tur.
Naturligvis, mr. Williams.
Mr. Wakeling, måske vil du hjælpe mr. Middleton med damerne?
Naturligvis, sir.
D'damer.
Hvordan går det?
Vi var et andet sted i bygningen i går.
Først i Park, så i Planlægning -
- så i Rensning og Kloak.
Og lige før lukketid i går -
- sagde herren, vi skulle give jer denne.
Lad mig tale med mr. Williams.
Et øjeblik.
Teknisk forvaltning. Hvad skulle det være?
Du er ny her, ikke?
Jo. Første dag, faktisk.
Hyg dig, sønnike.
- Her er masser af underholdning. - Eliza.
Jeg sludrer bare med den unge mand.
Jeres brev og anmodning er meget fint præsenteret.
Det ved vi selvfølgelig fra tidligere.
Men først skal den til Parkforvaltningen -
- på tredje sal.
Der var vi i går, sir.
De tilbød os endda en bænk at sidde på.
Så længe var vi der.
- Eliza. - Jeg beklager.
Og vi ønsker jer ikke yderligere ulejlighed.
Så mr. Williams foreslår -
- at I bliver ledsaget af en ansat -
- så der ikke opstår mere forvirring.
Dette er mr. Wakeling.
Fremragende.
Fremragende. Ja, så sørger jeg for, at al forvirringen...
Fornemt, sønnike.
Så må du hellere hoppe over på vores side af hegnet.
Ja, bestemt. Tak, mr. Singh. Følg venligst med mig.
Lad mig vise vej, mr. Wakeling.
Vi kender vist bygningen bedre end du.
Tilgiv mig.
Jeg må desværre gå tidligt.
Klokken 15.20.
Mr. Middleton, vil du være så venlig at vikariere i mit fravær?
Naturligvis, mr. Williams.
Jeg sørger for, at alt er tiptop.
Tak, mr. Middleton.
Er det sandt, at du forlader os, miss Harris?
Det er ikke sikkert endnu, mr. Williams.
Jeg var til samtale, og det gik vist godt.
Det er Lyons Corner House.
Bliver du en af de der...
Hvad kalder man dem? Skippere? Bippere?
Det forklæde vil klæde dig, miss Harris.
Det er en mellemlederstilling, mr. Hart.
I hvert fald efter lidt tid.
Jeg ville ikke være fræk, miss Harris.
De laver en fremragende sirupskage.
I hvert fald den på Coventry Street.
God idé, sir.
Med mr. Wakeling, altså.
Der er virkelig brug for en legeplads. De har ingen steder at lege.
En ren sump. Det er det vitterligt.
Rotter så store. Og vores huse støder op til den.
Hvad i alverden?
Det må du vænne dig til.
PARKFORVALTNINGEN
- Sagde du, det var K-trappen? - Ja, K-trappen.
- Javel. Den gang? - Ja.
- Mange tak. - Det var så lidt.
Hav en god dag.
Denne vej, d'damer. Værsgo.
Kom.
Forvaltningen insisterer...
Fint, men vi har været igennem det før.
Først skal vandet drænes.
Jeg har forklaret det.
Rensning skal se på det først.
God dag, d'damer.
En legeplads?
Det er ikke noget for os, men jeg er sikker på, at Teknisk Forvaltning...
- ...gerne vil hjælpe jer. - Teknisk Forvaltning?
Det er der, han er fra.
- Er du fra Teknisk Forvaltning? - Ja.
Min første dag.
Hvorfor i alverden har du taget de gode damer med?
Jeg beklager.
Det er en fremragende plan, og jeg ønsker jer alt godt.
Tag den straks med til dit kontor.
Disse damer fortjener bedre.
Hav en god dag.
Mr. Wakeling, hvad kan jeg gøre for dig?
Kvindernes begæring, sir.
Mr. Harvey insisterer på, at det er vores bord.
Mr. Harvey tager fejl.
Men vi kan opbevare den her. Det er fint.
Tak, mr. Wakeling.
TIL ÆRE FOR GUD OG TIL MINDE OM MEDLEMMER OG PERSONALE...
LONDONS AMTSRÅD
...DER GAV DERES LIV FOR IMPERIETS...
...OG BYENS FRIHED
Hvad besluttede du dig for?
Bournemouth. Ti dage fra næste mandag.
Skønt. Du må se frem til det.
Samme pensionat som sidste år.
Damen serverer en god middag.
Næste patient, tak.
Ja, doktor.
Mr. Williams? Lægen er klar.
Tak.
Jeg foretrækker stranden i Bournemouth.
En stenstrand er så ubehagelig.
Jeg er helt enig.
Mr. Williams.
Tag plads.
Tak.
Resultaterne er kommet.
De er desværre ret sikre denne gang.
Dette er aldrig nemt.
Nej.
Jeg sagde: "Hvis det er det, du ønsker, så kender jeg et sted, du kan få det."
Det er utrolig ondt af dig.
- Godaften, miss Fry. - Godaften.
Stop det.
- Hun holder øje med os. - Hvordan kan hun det?
Hun har ikke øjne i nakken.
Det kan du tro, hun har.
Hvis din far er hjemme, kan vi tale om du-ved-nok-hvad.
Ikke et godt tidspunkt.
Du må begynde på et tidspunkt.
Men ikke i aften. Jeg har ikke lyst.
Desuden er han her ikke.
Men det er ikke hans biograf-aften.
Hallo? Far?
Han missede filmen i tirsdags, så han er væk i aften.
Som sagt kan du ikke udsætte det for evigt.
Jeg vil ikke bo i det kvælende hus til jul.
Jul? Hvordan kan man købe et hus og flytte så hurtigt?
Desuden er det hans penge. Vi kan ikke...
Din mor ønskede, vi skulle dele pengene.
Hvorfor har han dem? Det er os, der har brug for dem.
Du må tale med ham. Jeg mener det. Mike!
Far. Hvad i alverden?
Far, du forskrækkede os. Vi troede, du var i biografen.
- Far, er alt vel? - Ja.
Jeg sad bare og grublede.
Og så kom I to ind.
Vil I sidde lidt?
- Tja... - Nej. Vi skal begge tidligt op.
Jeg må i seng. Det må du også, søde. Godnat.
Jeg må hellere komme af sted.
- Du hørte chefen. - Ja.
Kom. Mor kører fra os.
Godt gået, min dreng.
Godt gået.
Jeg mener det.
En fyr som dig har brug for en kone.
Og din dreng vænner sig til det.
Børn vænner sig til alt.
Far?
Michael?
Gider du låse døren?
Vi kommer ikke ned igen.
Far?
Far, er du der?
Ja.
Godnat.
- Jeg håber ikke, han er ked af det. - Selvfølgelig er han det. Hvis du...
- Lad os ikke gøre det værre. - Hvordan det?
Han kommer aldrig for sent. Der må være sket noget.
Svigerdatteren sagde, han gik som normalt i morges.
Bør vi underrette politiet?
Mr. Williams er ikke et spædbarn.
Skulle politiet gå op i, at han kommer et par timer for sent?
"Et par timer for sent."
Hvem skulle have troet det?
Gik tidligt i går. Forsinket i dag.
Måske har han fået nok.
Og opgiver det hele.
Jeg bryder mig ikke om den antydning, mr. Hart.
Jeg finder den faktisk ret smagløs.
En skam, han vælger i dag af alle dage.
Hvorfor, miss Harris?
Fordi Lyons Corner House har bedt mig om en anbefaling.
- Så mr. Williams må... - Hvis du vil have en anbefaling...
...spiller jeg gerne mr. Williams' stedfortræder.
Vent. Han er bare lidt forsinket.
- I behøver ikke... - Nemlig.
Tak, mr. Middleton.
Men jeg foretrækker at vente på mr. Williams.
Hvordan kan det være, at i vores ferieby -
- kommer søvnløse mennesker fra alle hjørner af landet -
- men det er umuligt at opdrive en sovepille?
Du fortsætter i ét væk, mr. Sutherland.
Hvis du virkelig sov så lidt, som du siger -
- begriber jeg ikke, at din hjerne fortsat kan finde på -
- alle de latterlige fraser.
For slet ikke at nævne din...
Skal vi kalde dem "muser"?
Tænk lige på mit nye store værk.
"Chokerende sokker."
Du troede nok, det ville være smudsigt og kedeligt.
Du ved udmærket, at jeg aldrig har læst det, mr. Sutherland.
Netop.
Din mest trofaste kundes dramaturgiske vision -
- og dog vender du den ryggen med en rødmen.
Havde det været sådan i Paris?
Hvor jeg på trods af udstødelse fra min familie -
- ødslede min ungdom bort.
Aftenen, vinen, kvinden -
- kabaretten, Moulin Rouge.
Hvem ved? Var du født fransk -
- havde du måske sparket med dine skønne ben -
- mens du blev beundret af et kvalitetsbevidst publikum.
Altså, mr. Sutherland.
Vores lille by er måske engelsk, miss Blake -
- men jeg har store ambitioner for den.
Bournemouth, Bognor Regis, er langt uden for rækkevidde.
Men her hænger håbet stadig ved.
Jeg kunne opnå alt det her.
Alt dette og mere til for byen, hvis blot...
Hvis blot jeg kunne sove.
Undskyld mig.
Jeg vil ikke trænge mig på.
Det gør du ikke.
Du er velkommen til at deltage i vores snak.
Det er meget venligt.
Men jeg håbede, at vi måske kunne tale alene.
Jaså. Jeg lader jer være alene.
Alt det, der sker.
Må jeg antage, at du byder mig om bord?
Hvis du har lyst.
Med forlov. Jeg overhørte, hvad du sagde...
Ja.
Hvis du vil...
...må du godt få disse.
Det er venligt af dig, gammelfar. Lige, hvad jeg har brug for.
Og...
...disse.
Sikken masse, gammelfar.
Jeg er taknemmelig. Jeg skal nok tage dem.
Jeg overvejede det.
Men jeg har det ikke i mig.
Tænk på ulejligheden for ens udlejer.
Pudsigt. Det har jeg faktisk tænkt på.
Det er nok ikke helt, hvad du tror.
Jeg ved, det er træls.
Men lægerne har givet mig seks måneder.
Otte eller ni, hvis jeg er heldig.
Det gør mig ondt.
Pudsigt.
Du er den første, jeg har fortalt det.
Jeg er lige ankommet.
Tag du dem bare. Jeg har ikke brug for dem mere.
Seks måneder. Ni.
Det virker ikke som lang tid, men lidt er det da.
Nok tid til at få styr på tingene og til at leve lidt, hvis du vil.
Jeg hævede nogle penge. Næsten halvdelen af min opsparing.
Så er det godt, gammelfar.
Du må være mere forsigtig.
Du forstår mit problem.
Jeg hævede pengene og tog herned for at...
...hygge mig eller leve lidt, som man siger.
Men nu indser jeg...
...at jeg ikke ved hvordan.
...begyndte med "W", men blev udtalt "V".
Men de ændrede det efter krigen af indlysende grunde.
FORNØJELSE
FORANDRING
Ja!
Du gør det godt.
...krop, hun skal være nøgen.
- Hallo, du der! - Cordelia blev spillet af Perez.
- Så han måtte være hård. - Hey!
Nej, nej.
Når sådan en pige stjæler ens hat, er det altid billigere at købe en ny.
Ud med det gamle. Ny livsfase.
Kan du se den hat? Ikke dårlig. Den kunne fungere.
Kan du forestille dig den?
Den er god. Jeg taler med ham.
Jeg vil tale med ham, for til den rette pris...
Ja, vi har ingen bananer
Vi har ingen bananer i dag
Så det tilfalder mig at styre slægten som dramatiker.
Hattie, dette er min ven, Rodney Williams, fra Esher i Surrey.
Denne mand er frygteligt syg.
Hvorfor drikker han så?
Ja, hvorfor?
Han har besluttet sig for at nyde de sørgelige rester af sit liv.
Og det må vi beundre ham for.
Beundrer du ham ikke, Hattie?
Hvis han er syg, er det ikke godt for ham.
Du forstår det ikke.
Denne mand, der indtil i går levede en skyggetilværelse -
- er nu kommet til live.
Se. Han har endda en ny hat.
Godt. Kom så.
Hvad ved vi ellers? Hvem vil være den næste?
Ja, jeg...
Ja, jeg har en sang.
Og hvad kan du byde på, sir?
Jeg har...
Jeg har lidt skotsk blod på min mors side.
Du har vist rigeligt med skotsk whisky i dig.
Det har du ret i, men jeg vil gerne synge en sang.
Kender du "The Rowan Tree"?
"Rowan Tree". En gammel skotsk sang, ikke?
Jo, jeg har lidt skotte i mig. Det havde min afdøde kone også.
Hun var...
Åh rønnetræ, åh rønnetræ
Du er mig kær
Flettet sammen er du af mange bånd
Af hjem og barn
Dine blade var friske i det første forår
Dine blomster er sommerens stolthed
Aldrig stod så smukt et træ
På hele landet
På din smukke stilk stod mange navne
Som jeg ej længer' kan se
Men de er ridset i mit hjerte
Glemmes kan de aldrig
Vi sad under din skyggefavn
Børnene omkring dig løb
De trak i de lækre røde bær
Og halskæder de gjorde
Jeg ser endnu min mor
Min
Det beklager jeg.
Kom, gamle. Lad mig vise dig et andet sted, jeg kender.
Mr. Williams?
Det ér dig.
Jeg var ret forvirret et øjeblik. Af din nye hat, altså.
Ja. Jeg mistede den gamle.
Den er pæn. Gad vide, hvad de tænker om den på kontoret.
Ja. Gad vide.
Hvad tror du, miss Harris? Tager min nye hat dem med storm?
Selveste Noa kunne ikke tage dem med storm.
Jeg behøver ikke bekymre mig om dem, for jeg har et nyt job.
- Har du? - Derfor er jeg så glad for at se dig.
Det er selvfølgelig ikke den eneste grund.
Jeg er glad for at se, at du har det godt og trives.
Da du ikke kom i går og i forgårs...
Ja, jeg gik under jorden.
Men jeg har haft andre...
Pyt med det, jeg...
Fortæl mig mere om dit nye job, miss Harris.
Du har hørt om det, mr. Williams.
Det er stillingen i Lyons Corner House.
En filial lige i nærheden.
En stilling som souschef.
I hvert fald når jeg har lært tingene at kende.
Jeg er så spændt. Undskyld.
- Nej. - Jeg ville ikke...
Bare rolig. Rådhuset er ikke for alle.
Jeg er glad for at se dig, mr. Williams. Lad mig være ærlig.
Jeg får jobbet, men kun med en udtalelse.
- Og fordi du var væk... - Jeg forstår, jeg har ulejliget dig.
Jeg overvejede at forkæle mig selv med en let frokost på Fortnum's.
Hvis du vil spise med, kan jeg skrive din udtalelse imens.
- Vil du det? - Hvorfor ikke?
Det opvejer måske den ulejlighed, jeg skabte.
Fortnum's?
Mr. Williams -
- når jeg ser dig bøjet over dit papirarbejde -
- husker jeg pludselig, du er den samme.
Manden ved skrivebordet fra morgen til eftermiddag -
- i de sidste 16 måneder af mit liv.
Men nu indser jeg, at du slet ikke er sådan.
Du er meget mere.
Med både Fortnum's og din nye hat.
Jeg giver dig ikke en bedre anbefaling -
- fordi du siger sådan noget.
Jeg prøver ikke at smigre dig, mr. Williams.
Jeg siger bare, jeg tog fejl af dig.
Mr. Williams, hvis du lover -
- og jeg mener virkelig lover, ikke at blive vred -
- fortæller jeg dig dit hemmelige øgenavn.
- Det lover jeg. - Og du må ikke blive sur.
Det er ikke kun dig. Jeg har ét til alle.
Kun jeg kender dem. Og min kusine Rosemary, som jeg deler værelse med.
- Jaså. - Mr. Rusbridger, for eksempel.
Ham kalder jeg Svævemanden.
Fordi han holder sin pen over siden -
- med den hensigt at arbejde uden nogensinde at gøre det.
Og mr. Hart.
Ham kalder jeg Forvirrede Skorsten.
For han ryger konstant og er altid forvirret.
Har du set hans øjenbryn?
"Mr. Rusbridger, på mit bord."
- Han er helt blank. - Ikke dårligt.
Nu siger jeg et navn, så skal du gætte, hvem det er.
Han er på fjerde sal.
Julius Cæsar.
Julius Cæsar. Tja...
Det må være mr. Brown i regnskabsafdelingen.
Korrekt.
Kan jeg byde på noget andet? Dessert?
Ikke til mig. Men måske vil den unge dame.
Ja.
Jeg har altid ønsket mig sådan en isdessert.
En Knickerbocker, miss?
Ja. Med frugt og nødder.
- Naturligvis. - Mange tak.
Er du sikker på, det er i orden?
Selvfølgelig.
Men miss Harris, du er ikke nået til din pointe.
Du ville fortælle mig mit øgenavn.
Nej, det er et fjollet øgenavn.
Jeg siger det vist ikke.
Du er kommet så vidt. Du må fortælle mig det.
Godt. Husk dit løfte om ikke at blive vred.
Mr. Zombie.
Mr. hvad?
Tak.
Mr. Zombie.
Jeg så en film om det med hende der.
Zombier er lidt som egyptiske mumier -
- men de kan gå og gøre ting.
De er på en måde døde, men ikke døde.
Mr. Zombie.
Du godeste.
Undskyld, mr. Williams. Det er strengt af mig.
Du må ikke være ked af det, miss Harris.
Mr. Zombie. Det er ret godt.
Det er faktisk passende. Jeg kan godt lide det. Mr. Zombie.
En egyptisk mumie, men jeg kan bevæge mig.
- Din Knickerbocker-is, miss. - Mange tak.
Jeg må hellere tage toget 16.56.
Ellers ender jeg med at dele tog med vores kolleger.
Det ville være akavet.
Jeg spekulerer på, om vi har været slemme?
Det behøver du ikke bekymre dig om mere, miss Harris.
Koncentrer dig om Lyons Corner House.
Det skal jeg nok. Jeg tænkte på dig.
Tænk ikke på mig.
Jeg har haft en skøn eftermiddag.
Det har jeg også.
Farvel, miss Harris.
Farvel, mr. Williams.
Hun kommer tilbage på mandag.
Det er ret dårlig stil, ikke?
Selv om hun smutter.
Vi ved, det er Lyons Corner House.
Mr. Middleton, som fungerende leder -
- kan du så ikke bare slå det op?
Det ville være meget usædvanligt, mr. Rusbridger.
Selv hvis der er mere end nysgerrighed på spil?
Hør her. Jeg...
Gid mr. Williams kom tilbage. Så kunne alt måske blive...
...lidt mere ordentligt.
...som jeg gjorde med denne meget unge kvinde.
Gud ved, hvad de ville tænke, og hvordan ville det påvirke jer -
- at bo i samme husstand?
Det var bare det, jeg ville sige.
Godaften. Kom.
Kvinden er en plage.
En førsteklasses spilopmager.
Der er intet, hun bedre kan lide end at...
Skal vi virkelig tro, at min...
Du må tale med ham, hvis folk taler om det.
Der er noget, jeg vil dele med jer begge.
Det er faktisk lidt trist...
...men...
Jeg burde nok...
Det er skandaløst.
I hans alder.
Og denne pige, knap nok en kvinde.
- Bestemt ikke en dame. - Det hele passer.
Opkaldene fra hans kontor, opsparingen.
Du må tale med ham. Det skulle du have gjort for længe siden.
- Om alt. - Jeg skal nok tale med ham.
Det gør jeg gerne.
Hør. Der er noget, jeg nok bør tale med dig om.
Jeg...
Værsgo, svigerfar.
Det dufter skønt.
Jeg håber, du vil nyde det.
Alf Jordan forstuvede sin ankel på ferie.
Den er næppe klar til sæsonens start.
Du godeste. Hvor uheldigt.
Det er lidt trist, ja.
Det er næppe det rette tidspunkt at læse, søde.
Undskyld.
- Er vi klar? - Selvfølgelig.
Så klar, som vi kan blive.
Shepherds pie.
Ja, og udmærket hakkekød.
Skal jeg servere?
Nej.
Fremragende.
Tak, min kære.
Der var engang, hvor det, man gjorde i London -
- blev i London.
Men i dag arbejder halvdelen af gaden i London.
Sandt, min kære.
Halvdelen af gaden.
JULI 1953
Miss.
Miss?
Dette pølsehorn er koldt.
Det beklager jeg.
- Miss? - Ja, et øjeblik.
Du er ny her, ikke? Du har ikke fundet fodfæste endnu.
Kan jeg hente noget andet, madam? Lidt mere te?
Jeg vil tænke over det.
- Undskyld mig. - Miss...
Vær sød at skynde dig. Her bliver travlt.
Naturligvis.
Mr. Williams.
Du skulker igen. Jeg er skuffet.
Jeg er skuffet over, at du er langt inde i din tredje uge -
- og stadig serverer.
Var det ikke en stilling som souschef, du fik?
Jo. Jeg håber at få større ansvar med tiden.
Jeg kan tale med din chef.
Nej, det er ikke nødvendigt, tak.
Hvorfor er du ikke tilbage på kontoret? Det sagde du, at du ville.
Ja. Jeg tænkte faktisk lige på det.
Jeg har jo ikke fundet et væld af andre ting at bruge min tid på.
Mr. Williams, her er meget travlt. Undskyld.
Naturligvis. Jeg lader dig gå. Men jeg...
Jeg tænkte på, hvornår du fik fri.
Hvorfor tænkte du på det?
Hvorfor?
Fordi de viser "I Was a Male War Bride"i biografen.
Jeg tænkte på, om du ville med?
Nej, jeg vil ikke opildne mere skulkeri.
Du skal tilbage til kontoret. Hvad tænker de mon?
Ja. Men i dag...
...er min biografdag.
Og jeg ønskede blot en ledsager.
Pyt.
Cary Grant, miss Harris.
Jeg hørte, du kunne lide ham.
Kvindeproblemer?
Ikke andet, sergent.
Har du andre børn?
Min værkende ryg.
Kender du den rædsomme følelse før maden?
- Nej, kaptajn. - Du er heldig, sergent.
Jeg må hjem, mr. Williams. Min kusine bliver bekymret.
Naturligvis. Men se her.
Det virker måske nemt, men det er det ikke.
Se.
- Det er så svært. - Mr. Williams, jeg er nødt til at gå.
Naturligvis.
Men før du går, miss Harris, vil du så ikke prøve?
Jeg har på fornemmelsen, du ville være god til det. Kaninen.
- Vi går efter kaninen. - Godt. Kun én gang. Så går jeg.
Det er ikke så nemt.
Det må jeg nok sige.
Flot, miss Harris. Jeg havde på fornemmelsen, du kunne.
Sådan. Nu går jeg.
Ja, naturligvis.
Jeg følger dig til bussen.
Bravo, miss Harris.
Miss Harris.
- Hvad er der, mr. Williams? - Jeg tænkte på...
...om du vil...
...nyde en drink med mig.
Blot et par minutter.
For ser du, jeg...
Jeg...
Jeg føler ikke, jeg kan tage hjem endnu.
Det er ikke så hyggeligt, vel, mr. Williams?
Jeg ved, det er uskyldigt, og jeg antyder ikke noget, men...
...du er meget ældre end jeg.
Og nogen ville måske tro, at...
...du er ved at blive forelsket.
Forelsket?
Tja...
...det er jeg måske.
Men ikke helt, som man kunne tænke.
Jeg indså, da du ankom, hvor anderledes det havde været.
Jeg tilstår, at jeg nogle gange var bekymret for, om din indstilling var...
...passende.
Men jeg lærte at værdsætte dig.
Og ikke kun for din ungdom.
Der var en anden kvalitet.
Din appetit på livet.
Du gør altid alting muntert og sjovt -
- selv mens du arbejdede hos os.
Mr. Williams, jeg er bare et almindeligt menneske som alle andre.
Jeg har ingen særlig kvalitet.
Ja, jeg prøver at være munter, men...
Må jeg betro mig til dig, miss Harris?
Det er noget, jeg ikke har fortalt andre.
Ikke engang min søn.
Det er ret...
...trist, faktisk, men faktum er...
Faktum er, at jeg næppe lever meget længere.
Jeg har kræft. Her.
Efter jeg fik nyheden...
...begyndte jeg at se mig lidt omkring.
Den dag, jeg så dig på Piccadilly...
...tænkte jeg: "Se hende.
Se lige miss Harris.
Hvis blot jeg kunne leve som hende én dag."
Og jeg...
Jeg håbede nok, du ville lære mig...
...at blive som dig.
Mr. Williams, din søn...
Hvorfor ved han det ikke?
Tja...
Jeg holder meget af Michael.
Men nu er han...
Han har sit eget liv, sit at tænke på -
- og sådan bør det være.
Men du har ret. Jeg opfører mig som et gammelt fjols.
Hvad var det, du kaldte mig?
Mr. Zombie.
Det er sandt. Mr. Zombie.
Jeg var ikke altid sådan.
Da jeg var på din alder, fra da jeg var så høj...
...ville jeg...
...være en gentleman.
Ikke noget stort. Bare en rigtig gentleman.
Jeg så dem om morgenen -
- på geled ved togstationen, når jeg var der med mor.
I jakkesæt og hatte, ventende på perronen på vej til London.
Sådan en gentleman.
Det var det...
Det var det, jeg ønskede at blive.
Hvordan skete det?
Det sneg sig bare ind på mig. Fra den ene dag til den anden.
Et lille under, at jeg ikke bemærkede -
- hvad jeg var ved at blive.
Og da jeg så på dig...
...huskede jeg...
...hvordan det var at være i live på den måde.
Stopper du nogensinde på vej hjem og ser børnene lege?
På gaden eller i haven?
Og når deres mødre kalder på dem -
- er de ofte modvillige og på tværs.
Men sådan bør det være.
Det er bedre end at være det barn, man nogle gange ser -
- der sidder alene i et hjørne og ikke deltager.
Ikke glad, ikke ulykkelig.
Han venter bare på, at hans mor kalder ham ind.
Jeg er bange for at ende som det barn.
Og det ønsker jeg virkelig ikke.
Når tiden er inde...
Når min skaber kalder mig hjem...
Miss Harris...
Jeg håber, du kan tilgive mig for alt.
Jeg har opholdt dig for længe. Du skal hen til busstoppestedet.
Er du okay, mr. Williams?
Aldrig haft det bedre. Vi må skynde os. Din kusine bliver nervøs.
Godmorgen, mr. Singh. Vil du komme med mig?
- Godmorgen, alle sammen. - Mr. Williams.
Velkommen tilbage.
Mr. Hart. Vores fil om nedslagsstedet på Chester Street.
Det, som de lokale damer har anmodet om...
- ...at gøre til en legeplads. - Jeg mener...
Jeg mener, den er...
Ja, sir. Mr. Rusbridger har den vist nu.
Rusbridger, du tog den fra Williams' skrivebord i fredags -
- sidst damerne var her.
- Mr. Rusbridger? - Ja, jeg gjorde.
Den må være her et sted.
Mr. Wakeling, Siger du, damerne kom igen? Så sent som i fredags?
Ja, her er den.
Vi kan lige nå det før frokost. Jeg foreslår, vi straks tager af sted.
- Af sted? - Vi tager filen med os...
...men pak den godt ind, for det øsregner.
Netop. Hvis jeg må være så fri, er det meget vådt lige nu.
Det skal nok gå, mr. Hart.
Mrs. Johnstone. Vi er ikke blevet formelt introduceret.
Hvordan går det, mr. Williams? En fornøjelse at møde dig.
Fornøjelsen er min.
Mrs. Johnstone, kan du blive her og holde skansen?
- Naturligvis, sir. - Tak.
Middleton, Hart, Rusbridger og Wakeling, følg med mig.
Tak, mr. Singh.
Chester Street. Til Stepney Green og så en rask gåtur.
Det skal nok gå, kære.
Det var en dejlig begravelse. Alle nød den vist.
- Undskyld? - Dejlig begravelse.
- Alle nød den vist. - Ja. Det gjorde de vist.
- Værsgo. - Tak, min kære.
God eftermiddag, sir James. Pænt af dig at komme.
Godeftermiddag, mr. Ryman.
Middleton, sir.
Du arbejdede sammen med ham.
Det må være som at miste familie.
Ja, sir. Det føles næsten sådan.
Du skal vide, hvor kede af det vi alle er.
- Det er pænt af dig. - Tak, sir James.
Hør, mister...
- Middleton, sir. - Ja, Middleton.
Måske kan du komme hen på mit kontor mandag morgen.
Så kan vi drøfte det.
Hvordan vi bedst håndterer det.
Naturligvis.
Man vil naturligvis gerne give æren til den, der har fortjent den.
Men med den opmærksomhed, d'damer har skabt...
På en måde er det en bjørnetjeneste for vores kære, afdøde ven.
Sikken selvudslettende fyr.
Hvis han var her, ville han protestere.
Undskyld mig.
Miss Harris.
- Goddag, mr. Wakeling. - Goddag.
Jeg så dig tale med damerne.
Ja, de er meget oprørte. De var så glade for ham.
Ja. Hør, miss Harris...
Jeg tænkte på, om...
Hvad tænkte du på?
- Mr. Wakeling. - Mr. Williams.
Undskyld, jeg nævner det her.
Men jeg tænkte, det var bedst, du fik den nu.
Den lå blandt min fars ting.
Meget fremtrædende.
Han skrev: "Privat og fortroligt."
Det gjorde han sørme.
Miss Harris.
Vi er ikke blevet introduceret -
- men jeg håbede, vi kunne tale under fire øjne.
- Under fire øjne? - Ja.
- Hvis det er i orden. - Naturligvis.
Undskyld mig.
Ingen årsag.
Denne vej.
- Undskyld, jeg tog dig væk. - Det gør ikke noget.
Tak, fordi du kom i dag.
Tak.
Det gør mig meget ondt.
Det må være et stort tab.
Det er det.
- Vi er ikke blevet introduceret. - Nej.
Jeg ved, du arbejdede med ham.
Ja, men kun kortvarigt.
Margaret Harris.
Miss Harris.
- Goddag. - Goddag.
Undskyld, jeg skulle have præsenteret mig tidligere -
- men du lod til at have travlt...
Det er helt i orden.
Det gør mig virkelig ondt.
Det må være svært for dig.
Man tager sig sammen.
Jeg har prøvet det før.
Ja.
Miss Harris...
Jeg ville spørge dig om noget.
Selvfølgelig.
Der er noget, jeg ikke helt kan...
Vidste min far, at han var syg?
At han var døende?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
For hvis han vidste det...
...og fortalte dig det...
Ser du min pointe?
Hvorfor...
Hvorfor ikke sige det?
Tja...
...måske var han...
Hvis han bare havde sagt det...
Jeg havde aldrig ladet ham dø sådan.
I kulden.
Ja.
Undskyld.
Tak, miss Harris.
Hvad har du der?
Ikke noget.
Jeg læser den en anden gang.
Har nogen af jer talt med mrs. Smith?
Eller nogen af de andre damer?
Man påskønner, at de forsvarer den gamles minde.
Men de har overbevist sig selv om -
- at mr. Williams har bygget legepladsen helt alene.
Parkforvaltningen fik mere anerkendelse end fortjent.
Fordi de hedder Parkforvaltningen.
Sir James fik sin del af æren.
Det er helt sikkert.
Sir James var afgørende for legepladsen.
Det var han vel.
Jeg kan ikke lade være med at tænke -
- og jeg kendte ikke mr. Williams så godt -
- men...
- Det virker, som om han... - Han ændrede sig.
Ja.
Det var affæren med legepladsen.
Chester Street. Til Stepney Green og så en rask gåtur.
- Nej, du skal... - Nej, jeg insisterer.
Helt ærligt.
Han var villig til at gå igennem alt det kloakvand -
- bare for at nå frem.
Han blev besat.
Han var klar til at gøre sig selv til grin.
Jeg var med ham i Planlægning.
Her. Overlad den til os, så sender vi den ned til dig.
Den tåbelige Talbot var dommer den dag.
Jeg håbede, du ville tage dig af den nu -
- og så kunne jeg tage den med det samme.
Jeg kan ikke bare autorisere den.
Bare rolig. Jeg tager mig af det. Vi sender den til jer.
Skal jeg ikke vente her, mens du tjekker de poster?
Det er op til dig, men der går nok lidt tid. Vi har travlt.
Tag dig god tid, mr. Talbot. Jeg har det fint her.
Mr. Hart, du må hellere tage tilbage.
Sig til de andre, jeg er forsinket.
På ubestemt tid.
Ja, mr. Williams.
Han sagde, han ville vente hele dagen om nødvendigt.
Og det gjorde han.
Det er pænt af dig, mr. Jones.
Jeg ved, vi lægger en ekstra byrde på jer.
Hvad er det her? En legeplads for børn?
Ja.
- Haster det? - Vi vil sætte pris på høj prioritering.
- Hvis du ønsker det, mr. Williams. - Tak, mr. Jones.
- Tak. - Velbekomme.
I stedet for bare at gå...
...gik han over til dem alle enkeltvis.
Tak.
Så dem i øjnene...
Tak.
- ...takkede dem alle. - Det var så lidt.
- Tak. - Jeg be'r.
Jeg sætter pris på det.
- Tak. Jeg sætter pris på det. - Det var så lidt.
Dem alle.
Parkforvaltningen satte alle sejl, ikke?
Jo.
For et år siden havde mr. Williams aldrig overvejet den slags.
Faktisk var jeg vidne til noget endnu mere bemærkelsesværdigt.
Jeg fortalte jer det aldrig dengang, fordi...
...det irriterede mig.
Kan du se? Af alle disse grunde -
- er det ikke noget, vi kan overveje i den nærmeste fremtid.
Beklager. Jeg er oprigtigt ked af det.
Vi var taget op på sir James' kontor for at advokere for legepladsen -
- og sir James afviste den.
Stedet er en skændsel.
Desværre har vi lige nu endnu vigtigere prioriteter.
Tak, fordi I kom.
Anderson kan blive redaktør på "Punch".
Det gad jeg ikke. Gad du?
Det ville være forkert. Manden er besat af ballet.
Det er ikke helt fair.
Anderson går også meget op i -
- detektivromaner og heste.
Sir James.
Tilgiv mig.
Men jeg beder dig...
...om at genoverveje det.
Jeg beder dig.
Eller hold ansøgningen åben en uge til.
Hvad skade kan det gøre?
Han tiggede ham.
Han tiggede ham om at genoverveje.
Og han ville ikke acceptere et nej.
Men det lykkedes.
- Hvad? - Det lykkedes.
Det må det have gjort. Formanden ombestemte sig.
Ja.
Ja, det gjorde han vel.
Damerne har måske fat i noget.
Ja, men vi lagde alle kræfter i.
Ja, men...
...det kan ikke benægtes, at den gamle kæmpede.
Vidste han det? At han ikke havde langt igen?
At vide sådan noget kan vel opildne en person.
Ja, men han vidste det ikke. Det gjorde hans søn klart.
Det tror jeg også.
Det tror jeg ikke.
D'damer.
Vi må ikke miste modet.
Der skal nok være en løsning.
Det lover jeg.
Jeg ved ikke, hvordan du bevarede fatningen.
Jeg har ikke tid til at blive vred. mrs. Smith.
Noget i den måde, han sagde det på.
D'damer.
Måske havde vi alle gjort det samme. Vi, der er her.
Vi ville arbejde ekstra hurtigt i sådan en situation.
Ville vi?
Det er en naturlig reaktion.
Jeg ved ikke, om...
Jeg tror ikke, alle...
...vi, der er her...
...nødvendigvis havde reageret, som mr. Williams gjorde.
Jeg er enig.
Vidste han det...
...var han god til at holde det for sig selv.
Det var næsten, som om han...
Ja.
Du har ret.
Han var et godt eksempel for os.
Hør, alle sammen.
Lad mig foreslå, at vi alle afgiver et løfte i dag.
Lad os love at lære af ham.
Denne lærestreg, han gav os.
Lad os love...
...aldrig mere at undgå vores ansvar.
Aldrig at feje ting ind under gulvtæppet.
- Eller ovenpå. - Eller ovenpå.
Mr. Williams har vist os...
...at hvis...
Hvis vi fokuserer og lægger kræfterne i, kan vi gøre det endnu bedre.
- Nemlig. - Og lad mig sige dette:
Mens jeg har ansvaret for Teknisk Forvaltning -
- vil vi leve op til mr. Williams' minde.
Vi får tingene gjort.
- Nemlig. - Hørt.
Kort, hvis det er muligt. Jeg venter min nevøs opkald.
Selvfølgelig.
Hej, Peter.
Vær stille.
Ja, mr. Singh?
Uddannelsesforvaltningen siger, den er til os, sir.
Og hvilken er det?
Uenigheden om de foreslåede tilbygninger -
- på Saint Mary's School i Shoreditch.
Nå, den.
Mr. Hart, kan du undersøge Saint Mary's School?
Den er til Uddannelsesforvaltningen, mr. Middleton.
Men Uddannelsesforvaltningen insisterer på...
Tja...
Vi kan opbevare den her indtil videre.
Det skader ikke.
Posten, tak.
Mr. Middleton?
Ja, mr. Wakeling?
Jeg vil gerne have tre kopier, mrs. Johnstone.
Det var alt. Tak, mr. Singh.
MR. WAKELING, PRIVAT OG FORTROLIGT
Jeg spekulerer på, mr. Wakeling -
- om jeg nu må fortsætte med anliggender, der er mere personlige.
Jeg vil ikke nedgøre vores legeplads.
Men jeg vil dog sige, at det var -
- en lille sag.
Og at den inden længe -
- vil følge de fleste små sager.
Den forfalder måske -
- eller bliver afløst af en større plan.
For at sige det ligeud -
- kan vi ikke forvente, at vi har rejst et varigt monument.
Skulle der komme dage, hvor det ikke er tydeligt for dig -
- hvad formålet med din daglige indsats er...
...når alt det hårde slid -
- truer med at reducere dig til den tilstand -
- jeg så længe eksisterede i...
Da opfordrer jeg dig til at mindes vores lille legeplads -
- og den beskedne tilfredsstillelse, som vi fik efter dens færdiggørelse.
Godaften, sir.
Godaften, betjent.
Alt vel?
Ja. Jeg ville bare se legepladsen igen.
Jeg spillede en...
...en lille rolle i at skabe den.
Jeg arbejder for LCC.
Gør du, sir?
Så har folk her meget at takke dig for.
Jeg gjorde ikke meget.
Manden, der gjorde...
Manden, der gjorde, døde denne vinter.
Mr. Williams.
Ja.
Han vil blive husket her med...
...respekt og kærlighed.
Jeg havde aldrig den ære at møde mr. Williams personligt.
Han havde altid så travlt.
Hvis du var hans ven -
- har du måske ikke noget imod, at jeg siger dette.
Overbetjenten siger, jeg er fjollet, men...
...jeg tænker på det.
Sig frem.
Du er mig kær
Flettet sammen er du af mange bånd
Af hjem og barn
Dine blade var friske i det første forår
Dine blomster er sommerens stolthed
Aldrig stod så smukt et træ
På hele landet
Vi sad under din skyggefavn
Børnene omkring dig løb
De trak i de lækre røde bær
Og halskæder de gjorde
Jeg ser endnu min mor
Hun smilede ved synet af os
Med lille Jeannie i sit skød
Og Jamie på hendes knæ
Jeg skulle have overtalt ham.
Bedt ham gå ind i varmen.
Men ser du, han så...
...så glad ud.
Og det føltes synd at...
...forstyrre ham.
Jeg forestillede mig, at han ville hoppe af gyngen og gå hjem.
Mr. Williams havde...
Han var dødeligt syg.
Og jeg tror, det var rigtigt...
...at du tillod ham det øjeblik.
Og jeg tror, du har ret.
Han var glad, da du så ham.
Måske mere lykkelig end nogensinde før.
Så du skal ikke bekymre dig længere.
- Godnat, betjent. - Godnat.
Undertekst oversat af: Asger Folmann