PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Po tobě.
Prosím.
Můj domov.
Pořád si to můžeš rozmyslet a jít domů.
Využít tu tragédii k předstírání smrti je hrozné, ale nemám na vybranou.
Nechápu to.
Manžel přiveze mou dceru Camille na můj pohřeb.
Seberu ji a odjedu.
Pokud mě tu nemůžeš nechat, pochopím to.
Řekni mi to hned a já si poradím.
Pomohu ti.
Pojď sem.
Děkuji.
Pozor!
- Už nemáme lůžka. - Dobře.
Musí jít do jiné místnosti. Běžte.
Doktore!
Opatrně.
Tady je volno.
Klid.
Nebojte se, paní. Pomůžeme vám.
Paní? Až s vámi pohneme, tak to zabolí.
- Jste připravena? - Ano.
Jedna, dvě, tři...
Dejte jí morfin.
Budete v pořádku, paní.
Bude to dobré.
Moje zástěra! Moje zástěra!
Počkejte!
Lístky.
- Lístky na loď do Ameriky. - Lístky?
Bude to dobré.
Trochu to štípne.
Zmírní to bolest.
Pane Jeansine, Hugues Chaville ze Sovy. Co se stalo?
Promiňte. Nemám co říct.
Jste čestný předseda bazaru a nemáte co říct?
Včera ráno jsem ten bazar otevřel.
Nechápu, jak k takové tragédii mohlo dojít.
Co ten požár způsobilo?
To jediné vás zajímá? Podívejte se kolem.
Pane Jeansine...
Jsi natvrdlý? Běž.
Je mrtvá!
- Dobrý den, pane. - Dobrý den.
- Tak co? - Jsou tam desítky mrtvých.
Příšerné.
To jsou pan Hennion ze státní bezpečnosti a jeho asistent Martin Dorman.
Co se stalo?
Během třiceti minut vše shořelo.
Podle svědků se požár rozšířil po výbuchu.
Promiňte.
Výbuch? Myslíte, že to byl bombový útok?
Ne, pane. Na dělání závěrů je příliš brzy.
Je mi to líto. Musím jít.
Byl jsem skoro ve všech nemocnicích a...
Hledám svou dceru.
Hodně štěstí.
Chudák.
- Tam nesmíte. - Chci vidět svou dceru!
- Chci ji vidět. - Nevíte, kdo jsem?
Musím to vysvětlit nejvlivnějším rodinám.
Tak rychle najděte odpovědi.
Pojď, Martine.
Dovnitř nikdo nesmí. Mám rozkazy.
Lituji.
Hledám svou dceru. Otevřete dveře.
Když se to provalí, přijdu o práci.
Tohle je měsíční plat.
Běžte dál.
Odette.
To jsem já.
To je maminka.
Musíte to říct mému manželovi.
Musíte to říct mému manželovi, Jeanovi.
Musíte mu říct, že jsem živá.
Prosím, paní.
Řekněte to mému muži.
Paní? Řekněte mu, že žiji.
Prosím.
Paní, prosím.
Prosím.
Kde je má žena?
Adrienne Lenverpréová Už jsem byl ve všech nemocnicích.
Lituji. Nepomohu vám. Pečuji o pacienty.
Snažte se. Mou ženu hned tak nezapomenete.
Vím, že je to těžké, ale jestli jste ji nenašel, tak zkuste márnici.
Má žena není mrtvá.
Kde je márnice?
Má drahá!
Odette.
Odette...
Holčičko moje.
Odette.
Paní? Vyměním vám obvazy.
Dám vám morfin na bolest.
Dejte mi to, dám vám to do kapsy.
Je to tady, pod vaší paží. To je ono.
Děkuji.
Bude znetvořená?
Ano, s největší pravděpodobností.
To je mi líto.
Vezmu dceru domů.
Je brzy. Potřebuje péči.
Najmu sestru.
Doma jí bude lépe.
Dobře, stejně potřebujeme lůžka.
- Sežeňte dva sanitáře. - Ano, doktore.
Mohou být v jiné nemocnici.
Neztrácejme naději.
Auguste!
Auguste.
Ona žije!
Je tady.
Je to zázrak.
- Paní? - Je v pořádku.
- Je u sebe v pokoji. - A co Rose?
A co Adrienne? Víte něco o mé sestře?
- Ne. Musíme hledat dál. - Paní?
Paní!
Ano?
Vrátila se s Alicí Rose?
Omlouvám se, Jeane.
Ne, Alice se vrátila sama.
Byly ty plameny vysoké?
Nemysli na to.
Nechte nás, děti. Můžete?
Vaše sestra si musí odpočinout.
Alice?
- Tatínku... - Jsem u tebe, drahá.
Rose.
Jean prohledává nemocnice.
Určitě ji najde.
To nemá cenu.
Možná je v nemocnici Beajon.
Neztrácej naději, Alice.
Je mrtvá.
Julien do ní strčil, upadla.
Už nevstala.
O čem to mluvíš? Julien by něco takového nikdy neudělal.
Říkám ti, že ji zabil.
Aby se zachránil.
Viděla jsem ho. Strčil do ní.
Strčil do ní. Nehýbala se.
Jsi v šoku. To je normální. Musíš si odpočinout.
Matce to neříkej.
Promluvíme si o tom, až ti bude lépe.
Zabil ji, tati.
Zkus usnout. Ano? No tak.
Odpočívej.
Lehni si. Tak.
Moc ji nepřikrývejte.
Nesmí být v teple.
A jak mám postupovat s morfinem?
Dávejte ji ho na bolest.
Ne více než 30 kapek denně.
- Nebo co? - Mohla by umřít.
Vaše dcera měla velké štěstí.
Babi, babi!
Pod mou postelí a ve skříni jsou hrozné černé příšery!
- Ne, drahoušku. To není možné. - Ano!
- Byl to jen zlý sen. Vidíš? - Hele!
Příšery neexistují.
Mohu se podívat na maminku?
Brzy. Až se jí uleví.
Ano?
- Slibuješ? - Slibuji.
Tak pojď, zaženeme ty neexistující příšery!
Jacquesi?
Řekni Thérése, ať spí v Thomasově pokoji a ať mi řekne, kdyby plakal.
Chudáček.
A pošli telegram mému zeti,
že Odette má popálenou tvář,
ale že se zotaví, a že Thomas je v pořádku.
Ať nás nechá být.
Postarám se o to, paní.
Kupte si Sovu!
Je tam zmínka o bombovém útoku.
Tak byla to nehoda, nebo bombový útok?
Kupte si Sovu!
Jak se daří?
Je to hrozné.
Jinak se to nazvat nedá. Na.
Asi sto obětí, všechno ženy z vysokých kruhů se služkami. Žádní muži.
Kvůli otáčecím dveřím tam byly uvězněné.
Proč jen ženy?
Bože, všechny je znám.
Pauline Carriérová.
Hraběnka Gosselinová, Héléne Delauneová a dívka,
které bylo sotva dvacet.
Má neteř Alice na tom seznamu není.
Když není na seznamu, tak žije.
Tady máš oblečení.
Jdu do novin.
Budeš v pořádku?
Ano.
Dám ti vědět, když tvůj muž přiveze Camille.
Nic bez mého vědomí nedělej.
Nevycházej.
Slibuješ?
Ano. Neboj se.
Přijdu brzy.
Oheň a dým, které zpečetily osud těch žen.
Bezcenné. Jdeme.
Pan Hugues?
To jsem já, Léo. Máte tady dopis.
Léo, počkej! Chtěl by sis přivydělat?
- Ale jistě. - Pojď sem.
Pan Hugues tady není?
Ne. Poslouchej mě.
Potřebuji prodat pár šperků.
Vendome by vám nestačilo?
- Ne. - O někom bych věděl,
ale není z nejlepší čtvrti.
Počkej tady.
To je pro tebe.
Pamatuj, nesmíš to nikomu říct.
Hlavně ne panu Huguesovi.
100 000 franků za všechno.
- 100 000! - Děláte si legraci? Jsou mnohem cennější.
Jen ten prsten má větší cenu. Dal mi ho můj manžel.
- 120 000 i s tím medailónem. - Není na prodej.
Určitě?
120 000 za všechno bez medailonu.
- Děkuji. - Teď víte, kde mě najdete.
Tak jdeme.
Očisti šperky z márnice.
Je tady Julien. Půjdeš dolů?
Na návštěvy jsem unavená.
Drahoušku.
Potom, co se stalo, ho takhle nemůžeš nechat.
Musíš ho ujistit.
Není mi dobře. Bolí mě z toho dýmu hlava.
Ale je rozrušený.
Řekni mu, že jsi v pořádku.
Prosím, nemám na to sílu.
Lituji, Juliene. Alice se necítí dobře.
Nechce mě vidět?
Ne. Proč to říkáš?
Je to jen následek požáru. Zítra ji bude lépe.
Při požáru jsme se drželi.
Pak jsme se jeden druhému ztratili.
Jakmile jsem to zjistil, běžel jsem zpět do plamenů.
Pak...
jsem ji hledal. Volal jsem ji.
Neviděl jsem ji.
Udělal jsem na její záchranu vše. Mohl jsem tam umřít.
Už na to nemysli, Juliene.
Řekněte jí, co jsem vám teď řekl.
A řekněte jí,
že budu vždy stát při ní.
To už jistě ví.
Tak dobře.
Sbohem, Juliene.
Alice!
Pomoc!
Mám žízeň...
Mám žízeň.
Prosím.
Je tu někdo?
Bolí to.
Pomozte mi!
Babi, proč má maminka bolesti?
- Thomasi, vrať se do pokoje. - Ne!
Běž do svého pokoje!
Babi, proč tam maminku zamykáš?
Na její ochranu.
Od černých ohnivých příšer?
Nic takového neexistuje.
K čemu jsou ty velké obvazy?
- Je poraněná. Uzdraví se. - Je to vážné?
- Ne, není. - Dovol mi k ní jít.
Ne, Thomasi. Prosím, vrať se!
Mami!
Nechej toho a uklidni se. Klid!
Chci vidět mámu!
Uvidíš ji. Uklidni se!
Thomasi, nechej toho.
Budu se zlobit, Thomasi.
Mami!
Já nejsem Odette.
- Něco nového o Rose? - Ne.
Děkuji.
Omlouvám se, prohledával jsem nemocnice a ptal se po Rose.
Musím to zkusit v márnici.
Mohu si vzít odpoledne volno?
- Jistě, Jeane. - Děkuji.
- Půjdu s tebou. - Cože?
Ale...
Alice, márnice! To nemyslíš vážně. Bude to pro tebe šok.
Nech ji jít.
Děkuji.
Viděl jste předběžnou zprávu.
Je tam zmínka o výbuchu poblíž biografu
mezi dětmi a služebnými.
Rychlost, se kterou se ten požár šířil, tomu napovídá.
Byl to anarchistický útok, Hennione!
Atentát na prezidenta Carnota těm bastardům nestačil.
Je to jen hypotéza. Může to být omyl.
To je vše.
Zkuste mezi raněnými najít anarchistu.
Ti nahoře jsou nervózní.
Ti nahoře si počkají. Anarchisty bez důkazů obvinit nemůžeme.
K čertu s vašimi důkazy!
Chci týmy ve všech nemocnicích.
Šéfe!
Pane.
Vykradli márnici. Veškeré šperky obětí jsou pryč.
Proč márnici?
Kdo by to dělal? Jak bez šperků rozeznáme služky od dam?
Půjdu tam sám.
Márnice není pro vás.
Nech mě jít s tebou.
Půjdu tam sám.
- Zavolejte doktora. - Hned se vrátím.
- Prosím... - Hned se vrátím.
Jak se jmenujete?
Vaudier.
Jsem kuchař z restaurace nedaleko bazaru.
Vaudiere, byl jste velmi statečný.
- Na to jsem nemyslel. - Jak říkám.
Byl jste hrdina.
Ty ženy bylo třeba zachránit.
Říká se, že lidi jako vy byli statečnější než šlechta. Je to tak?
Ti utíkali jako podvraťáci.
Viděl jsem, jak někteří uhodili ženy holí, a pak je ušlapali.
To do toho článku dejte.
Ti zasraní hajzlové.
Vy počkejte tady.
Vy dva do levé budovy. Ostatní za mnou. Dávejte pozor.
Tady nic není.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Jak se vede?
Velmi dobře. Jak se máte vy?
A vaše ruka?
Je v pořádku.
Pospěšte. Prohledejte další budovy.
Půjdeme na vzduch?
Jistě.
Co to děláte?
Nic.
- Ukrýváte se před policií? - Ne!
To není můj styl.
Už musím jít. Půjdete?
Čekám na přítele.
Rozumím.
Brzy se uvidíme.
Denně jezdím v Bouloňském lesíku.
Buková alej!
Budu tam!
Kde je Octave?
Nahoře s ostatními.
Spokojený, žes odpálil tu zatracenou bombu?
Tohle nebylo v plánu.
Měli jsme vzít prachy a zmizet? Cos nepochopil?
Nejsme teroristi.
Hlavní je, že stovky bohatejch pošly jako psi.
Žádná žena si nezasloužila takto umřít.
To je mi jedno, my jsme jim také jedno.
Tu bombu jsem tam nedal a lituji toho.
Victore, policie je všude.
Proč jsi tam na sebe upoutal?
Dělal hrdinu před bohatými čubkami.
Jeane...
tady.
Děkuji.
Ano?
Děkuji, Louise.
Pozval jsem Juliena na oběd a pohovor o svatbě.
- Svatba? - Ano.
Alice je traumatizovaná. Nechce Juliena ani vidět.
Sestru pohřešují, Rose je mrtvá.
A ty chceš plánovat svatbu?
Alice potřebuje čas. Sám jsi to řekl.
Víš, že čas nemáme!
Dobře.
Stejně vždy rozhodneš sám.
Půjdu s Marc-Antoinem do márnice
hledat Adriennino tělo.
Nemůže být mrtvá.
Nebyla v žádné nemocnici v Paříži.
Tohle musí být ona.
To není Adrienne. Nemá žádné šperky.
Nikdo je nemá.
Márnice byla vykradena.
Neznámá těla zítra masově pohřbí.
Nedovolíme, aby tak Adrienne pohřbili.
Jako zvíře.
Proč ti na tom tak záleží?
Je to moje sestra.
- Je to má žena. - Ano.
Bohužel pro ni.
Proč to říkáš?
Protože tě nenáviděla.
Vím, že chtěla rozvod.
Tělo pošlete ke mně domů.
Naposledy se ptám, kdo ti to prodal?
Ty šperky tě přijdou draho.
Prodala mi je jedna žena. Vznešená.
Popiš mi ji.
Krásná žena.
Vysoká...
rusovlasá.
- Jsi vzhůru? - Nespala jsem.
- Pihy? - Jistě.
- Nos? - Co jako?
Rovný, zahnutý, orlí.
Dokončil jsem článek. Způsobí bouři.
Rty. Plné, nebo tenké?
Tenké.
„Požár na Charitativním bazaru: Kde byli muži?“
Ano.
Utekli před požárem.
Tloukli ženy a šlapali po nich, aby utekli.
A co ty? Jak se cítíš?
Čekám na Camillin návrat.
Dobrý den.
Jak se máte?
Dobře, děkuji. A vy?
Dobře, díky.
Chceme vás s rodinou odměnit.
Máme peníze.
Peníze nepotřebuji.
A co si přejete?
Tohle chci.
Trávit s vámi čas.
Líbíte se mi.
A já vám také.
Proč to říkáte?
Jinak byste tady nebyla.
Mám snoubence.
Jste zamilovaná?
Ano.
Ne, nejste.
Máte pravdu.
Neměla bych tu být.
Jedna, dvě, tři, stop!
Jedna, dvě, tři...
Stop!
Vyhýbáš se mi.
Proč jsi tady?
Tvůj otec mě pozval na oběd.
Marguerite, Paule, jděte.
Těší mě, že ti nic není.
Bál jsem se o tebe.
Protože se o mě bojíš teď?
Auguste.
Co je s maminkou?
- Adrienne. - Jděte do pokoje.
Jsem bez ní ztracená.
Ty jsi do nás strčil.
Šlapal jsi po nás.
Kdo, Alice?
Muži. Ty.
To není pravda.
Aspoň přiznej svou zbabělost.
Alice, co to do tebe vjelo?
Julien není zbabělec. Je to čestný muž.
Zachránili nás
drožkáři, číšníci a pracující.
Ne tak zvaní čestní muži.
Proč jsi mámě říkal, že jsi mě hledal?
Protože to tak bylo! Ztratil jsem tě v davu.
Utíkal jsi a mě nechal v plamenech!
- Co to říkáš? - Pravdu!
To je tvá verze, ne moje!
Alice, okamžitě se omluv. Tvé chování je nepřijatelné.
Strkání do žen, aby si zachránil krk není nepřijatelné?
Kvůli tobě je mrtvá.
Cože? Alice?
On zabil Rose, mami!
To ten tvůj čestný muž udělal.
Alice...
- Lituji. Je rozrušená. - Alice.
Od toho požáru není sama sebou. Ale věz, že tě miluje.
A já ji.
Proč bych si bral dívku, jejíž otec je na dně?
Nesnesu pocit, že mě Alice nenávidí.
Záleží na ní, zda se vezmeme.
Jedna, dvě, tři, čtyři,
pět...
šest...
sedm...
osm, devět...
- Deset. - Prosím.
Já nejsem Odette.
Prosím.
Řekněte to mému muži.
Paní Huchonová, prosím.
Jsem Rose, služebná od Jeansinových.
Řekněte to mému muži, Jeanovi. Prosím.
Budeš v pořádku, drahá. Vyměním ti obvazy.
Proč jsou dveře zamčené?
Nechte mě jít domů!
Nemohu tě teď nechat jít.
Proč?
Proč je zamčeno? Ne!
Odette, prosím.
- Ale no tak. - Jděte ode mě pryč!
Nepřibližujte se!
Nekřič tak, drahá!
Bude to bolet jen chviličku.
Ne! Nechte mě být!
Uklidni se!
Ne!
No tak!
Tak. Budeš v pořádku.
Co chcete? Co ode mě chcete?
Budeš v pořádku, drahá.