Обирайте мудро.
Летючий бізон — компаньйон на все життя.
У мене для тебе яблуко.
Вони такі гарні!
Тримай.
-Лови! -Чекай на мене!
Він повторює за мною!
Тут! Тепер тут!
Мабуть, це означає, що ми завжди будемо разом.
Аппа.
Куди він подівся?
Знайдіть його!
АВАТАР: ОСТАННІЙ ЗАХИСНИК
ЩОСЬ ЗЛАМАНЕ
Щойно я зможу рухатися, начувайтеся.
Ти, скрипучі чоботи, я тебе запам'ятаю.
І тебе, дихун ротом.
Лінь нести мене до в'язниці? Тягнете.
Ви обидва нелюди!
Що? Ні, поверніться! Ні!
Ви не можете…
Ви змогли.
Просто покинули мене.
Хто це?
Хто там?
Сокко.
Сай?
Ти живий?
Сокко! Я думав, більше тебе не побачу.
Ми тебе скрізь шукали.
Ти бачив Аміту? Щось чув від Тео?
Ні, вони, мабуть, конфіскують листи. Але Сокко, я радий тебе бачити.
Дуже радий!
-Саю? -Га?
Можеш мене перевернути?
Кажеш, ви з татом не знали, що виготовляєте зброю для Народу Вогню?
Чи знала я, що у нас контракти з Народом Вогню?
Так.
Та я думала, що це для сільського господарства.
-У бізнесу немає… -…кордонів.
Так мене вчили.
Контракти буде скасовано.
Справді?
Я негайно цим займуся.
Я завжди сподівалася, що колись ти нас заміниш.
Можеш почати формувати бізнес на свій розсуд.
Так, яким ти…
хочеш, щоб він був.
Я чула, що ти зробила з Аватара чудового Мага Землі.
Якби ти раніше повідомила про свої таланти, я б відреагувала спокійніше.
Мамо, це не ділові перемовини.
Чому ти не можеш говорити зі мною як з донькою?
Я не вмію.
Просто вважай мене іншою людиною.
Ти не якась інша людина.
Ти моя тендітна…
-Не називай мене тендітною. -Прошу.
Дай мені хвилинку.
Коли з'являється дитина,
ти думаєш, що вестимеш її крізь життя.
Що ділитимешся тим, чого навчилася у власному житті.
З моменту твого народження
я знала, що тобі доведеться мати справу з таким, чого я навіть уявити не могла.
Бо я гадки не маю, як це — бути…
сліпою.
Після того, як ти пішла,
я подумала…
«Можливо, тендітна тут я».
Ти орієнтуєшся у світі з більшою силою,
упевненістю та грацією, ніж будь-який Бейфонґ до тебе.
Ну,
хіба що не грацією.
Чому ти так кажеш?
Не знаю.
Тобі не здається, що люди вважають, ніби ми маємо
поводитися певним чином через наше ім'я?
Усе моє життя.
Я посварилася з друзями.
З Аватаром?
Так.
Я думала, що вони мене розуміють, але…
Я не знаю.
Слухай.
Ти хочеш мого повернення додому.
Так.
Саме тому я тут.
Обіцяю тобі,
тепер усе буде інакше.
Просто я не готова.
Я маю хоча б поговорити з ними.
Усе виправити.
Роби те, що вважаєш за потрібне.
У мене є карета, тож…
-Коли будеш готова. -Не…
Не чекай на мене.
Це може зайняти час.
Скільки потрібно.
Давай лишень доп'ємо чай разом.
Як у дитинстві.
Ти не уявляєш, скільки пропозицій я отримала,
відколи приїхала сюди.
Чоловіки — найгірші, правда?
Як ті два дурні, яких батько послав за тобою.
Мамо, мені не…
Я дивно почуваюся.
Я мала сама приїхати по тебе.
Ми б уже давно це зробили.
Пробач.
Це через мене ми тут.
Хто ти?
Тобі краще не знати.
Тебе схопили, коли ти допомагав мені. Тож я хочу знати.
Хочу подякувати.
Ти не дякуватимеш.
Тобі треба розвернутися.
Зуко?
Що тепер? Битимемося на смерть?
Я не битимуся.
Ого.
Ти.
Ти!
-Я така дурепа. -Ні.
-Я думала, ти хороший. Я… -Я намагаюся.
Аанґ мав рацію.
Усі мали рацію.
Усе, що я робила, було дурним.
І егоїстичним.
Я наразила всіх нас на небезпеку, тож заслужила це.
Бути замкненій у печері з чудовиськом.
Друзі,
ви, певно, замислюєтеся, чому я вас зібрав.
Цар Земного царства дізнався про змову
з метою підірвати безпеку міста.
Його величність наказав мені викорінити змовників,
і деякі з них сидять за цим столом.
Де генералка Санг?
Її заарештовано за зраду.
-Зраду? -Зраду?
Цар наказав Дай Лі взяти під контроль військо.
Це переворот!
-Головнокомандувачка виявилася нелояльною. -Де цар?
Ми хочемо поговорити із царем.
Тоді побачимо, у кого тут влада, Лонг Фенгу.
Можливо, я можу це прояснити.
Як воїтельки Кіоши стосуються справ Ба Сінг Се?
Ніяк.
Ні, чекайте!
Я передумала щодо нашої угоди.
Я заберу втікачів.
І Аватара.
І місто.
Тепер Ба Сінг Се належить Народу Вогню.
Маєте що сказати з цього приводу?
Ні…
принцесо.
Вільно.
Що ми пропустили?
Гарна назва.
Спокійна.
Але грізна.
Дати назву означає мріяти про майбутнє
і його місце у цьому світі.
Бо! Їзе!
Просимо до «Жасминового дракона». Вам як завжди?
Муші, мені б особливого чаю. Я майже не спав.
Дай Лі провели арешт біля мого дому. Знайшли Розмальовану Пані.
І її помічника.
Так, хлопця в синій масці теж схопили.
-Ось що буває за добро. -Муші, я буду…
Муші?
Мій чай.
Узбережжя чисте.
Поки що.
Дякую, що сховала нас.
Сьогодні Дай Лі скрізь.
І я чула, що вночі заарештували Розмальовану Пані.
Катару?
Лише завдяки їй ми досі ведемо цю боротьбу.
А ще Тоф Бейфонґ поїхала з міста з матір'ю.
Що?
Не знаю.
А Сокка?
Його теж не видно.
Дай Лі мають підземну в'язницю.
Мабуть, їх тримають там.
Хтось із нас може простежити за агентом Дай Лі.
Ми всі хочемо допомогти.
Це надто небезпечно.
Я переїхала із Сенліну до Ґайпану,
і війна пішла за мною.
Потім я переїхала в Омашу, і війна прийшла туди. Тепер ми тут.
Ми не можемо уникнути небезпеки.
Треба протистояти їй.
Гаразд.
Але із цим розберуся я.
Добре.
Прошу, будь обережний, Аанґу.
Так.
І коли знайдеш Сая, скажи йому.
Так.
Скажу.
Дякую.
Дай Лі взяли керівництво військами охорони стіни,
а це означає, що війська тепер під нашим… вашим командуванням.
Ми також захопили всіх супутників Аватара,
але сам Аватар вислизає від нас.
Він прийде за своїми друзями.
Минулої ночі ми схопили ще декого.
У нього було це.
Де він зараз?
Озеро Лаоґай.
Вона сказала, що вб'є Зуко.
Так.
Ти принесла їй мечі.
Так.
Ти сказала їй, де Зуко.
Так.
Символ єдності наших народів.
Ага.
Хіба ти не любиш Зуко?
Я люблю тебе.
Але я б тебе вбила.
Так.
Це правда.
Я міг би це відкрити.
Це не важко.
Може, трохи важко.
Генерале Іро.
Що ви тут робите?
Я не генерал.
Більше ні.
Я тут з тієї ж причини, що й ти. Рятувальна місія.
Гаразд.
Допоможемо один одному.
Але це буде нелегко.
Мої нові друзі сказали, що є інший вхід.
Таємні двері, які зробила Аватарка Кіоши.
Добре. Ходімо.
Допомогти?
Тільки не ти.
Це нас звідси не витягне.
Та невже?
Це не витягне нас із в'язниці, в якій тобі місце, а мені — ні.
Я тобі довіряла.
Невже так мало статися?
Ти весь цей час знав, що це я?
Ти переслідував мене, щоб знайти Аанґа? Це пастка?
Думаєш, він прийде сюди рятувати мене,
і ти нарешті отримаєш свою нагороду.
Це складніший план, ніж я міг би придумати.
У мене не було плану.
Коли Дай Лі напали на тебе, я не думав. Я допоміг.
Тому я тут.
Авжеж.
Я маю вірити в цей невинний акт сина Вогняного Повелителя.
Війна, насильство й ненависть у тебе в крові.
Цілі покоління загинули через жагу твоєї родини до влади.
Ліси згоріли.
Сім'ї розлучені.
Багатьох людей більше не існує.
Через тебе
і твого батька,
і його батька.
І всіх чоловіків аж до Созіна.
Кожного Мага Води з мого племені забрали або вбили.
Дітей забрали.
Усіх, крім мене.
Я сховалася і вижила.
І я щодня живу із цим почуттям провини.
Я почуваюся винною, бо вижила.
А що відчуваєш ти?
Нічого?
Як ти смієш!
Ти не уявляєш, що я пережила через цю війну.
Я особисто.
Народ Вогню забрав у мене матір.
Мені шкода.
Це у нас спільне.
У ці двері не входили кілька століть.
Як Зуко схопили?
Його спіймали на добрій справі.
Я знав, що він непростий.
Бачити глибше — це дар Аватара.
Я дійшов сюди лише завдяки друзям.
Але відштовхнув їх, і їх схопили.
Такий ось дар Аватара.
Я певен, винен не лише ти.
Та ні, я.
Я був абсолютно егоїстичним.
Думав тільки про свої потреби.
Але…
я змінюся.
Я зроблю все, щоб налагодити стосунки з друзями.
Буду таким, яким їм треба.
Ні.
Тобі не просто не варто цього робити, але й не вийде.
Якщо спробуєш, ти їм не допоможеш.
І водночас втратиш себе.
Справжня дружба витримує правду.
Найкраща навіть зростає з неї.
Ти маєш бути собою,
але й дозволяй бути собою їм.
Але… що, як їм не сподобається те, яким я є?
Цього ти не можеш контролювати.
А ви змогли це зробити?
Весь цей час бути собою.
Це проєкт на все життя.
Я працюю над ним зараз.
Здається,
Кіоши використовувала ці в'язниці сотні років тому.
Це двері Аватара.
Щоб відкрити, потрібні всі стихії.
Тоді добре, що ми зустрілися.
Момо, чекай тут.
Ні, я знаю!
Це та дівчина, що вдавала Кіоши.
Вона щось зробила з м'язами. Тому я не можу рухатися.
-Так. -Звісно.
-Принаймні я тут із тобою, Саю. -Згоден.
-І разом ми можемо вибратися. -Це неможливо.
Про що ти? Для нас усе можливо. Для тебе!
-Ти найрозумніша людина. -Я намагався.
Благородно, відважно.
Щойно мене заарештували, допитували в палаці,
та я нічого не сказав.
Тож мене зачинили у найвищій вежі.
Я вимагав зустрічі із царем.
Я розумію царів. У мене є статус. Але мені сказали: «Ти не побачиш царя».
Я сказав: «Я маю інформацію, як урятувати світ».
Мені в обличчя розсміялися.
І магією грюкнули дверима дуже голосно і тривожно.
Але потім я запитав себе: що б зробив Тео?
І попри мій низький моральний дух, я зробив сміливу спробу втечі.
Як?
Зв'язав простирадла й викинув у вікно.
-Блискуче. Підручні засоби. -Жахливо.
-Прорахувався з відстанню. -Ні.
Я спробував ще раз, тепер з вибухівкою.
Вибуховий гель?
Саморобний. Трохи занадто. Брови тільки почали відростати.
А потім?
Мене осінило.
-Маскування. -Так!
-Одразу попався. -Ні!
Так, я маю досить виразну зовнішність. Це…
-Саю, допоможи! -Тримаю!
Ну…
Потім був новий план, так?
Ні.
Потім мене перевели сюди.
І я впав у відчай.
Мій син десь там воює.
Аміта.
Ми щойно знайшли одне одного, і тепер я її втратив.
Коли ви з Аватаром мене потребували…
я не впорався.
Але це хороша наука.
Ти не впорався.
Кожна невдача — це можливість навчитися.
Треба сто разів зазнати невдачі, щоб знайти щось дієве.
А потім ще сто разів, щоб знайти наступний шматок.
Треба тисячу разів зазнати невдачі, і лише тоді ти досягнеш успіху.
Озирнися.
Стіни кам'яні. Двері металеві.
Ми не маги.
Ми тут помремо.
Стіни не з чистого каменю. Є кристали.
Твоя правда. Не лише камінь.
-Кристали мають інші хімічні властивості? -Так.
Так!
-Їх можна розчинити. -Так!
-І знайти вихід звідси. -Так! До роботи!
Сокко, ти мій найкращий учень.
І найкращий учитель.
-Гаразд, давай. -Так!
Моя мама була доброю.
Вона бачила в людях найкраще.
Навіть у мені.
Вона зникла до того, як я став таким.
Зі шрамом.
Усі, хто його бачить, роблять щодо мене припущення.
Вигадують історії, у які повірять у Земному царстві.
Я схожий на жертву.
Але жодна з їхніх історій
навіть близько не така жахлива, як правда.
Це зробив мій батько.
Знаєш, як важко Магу Вогню отримати опік?
Справжній опік.
Зі шрамом
на все життя.
Він має відкинути базовий захист,
інстинкти, з якими народився.
Це як утопити Мага Води.
Мій батько залишив мені шрам…
але в глибині душі…
якась частина мене
вірила, що я це заслужив.
Та частина дозволила йому.
Батько мене ненавидить,
тож і всі інші теж.
Перебіжчики з Народу Вогню?
Вони б зненавиділи мене, якби довідалися, хто я.
Чому ти їх захищав?
Бо вони були безпорадні.
А ти?
З тієї ж причини.
Довгий час, коли я уявляла обличчя ворога…
воно було твоїм.
Хай би як сильно
ти ненавиділа це обличчя, Катаро…
я ненавиджу його більше.
Але зараз я бачу інше.
Я бачу людину, якій боляче.
Якій потрібне зцілення.
Це вода з Оазису Духів.
Вона відома тим, що лікує найглибші й найстрашніші рани.
Можливо, навіть ті, що тягнуться поколіннями.
Дозволиш…
спробувати тебе зцілити?
Я очікую повних регалій для всіх посадовців.
Ось ви де, міністре культури.
Це генерал Вінь Тран.
Він керуватиме Ба Сінг Се за моєї відсутності.
Звертайтеся до нього як до мене.
Міністре культури.
Подбайте, щоб усі дороги були розчищені,
а вуличних торговців посунули.
Ми не хочемо жодних перешкод, коли наші сили увійдуть на вулиці.
Міністре культури?
Я про це подбаю.
Коли прибудуть наші сили, я очікую поваги ваших людей.
Від найвищого рангу до найнижчого.
У Ба Сінг Се немає війни.
Ні.
У Ба Сінг Се немає війни.
У Ба Сінг Се
немає війни.
У Ба Сінг Се немає війни.
У Ба Сінг Се немає війни!
Тобі не завадить ще побути тут.
Будь ласка!
Не залишайте мене тут!
Благаю!
Я можу виконати будь-яке доручення для міністра!
У Ба Сінг Се немає війни!
Будь точним, або втратиш око.
Потрібен шматок кристала, щоб поекспериментувати з тим, що маємо.
Чудово.
Так.
Це добра ідея?
Найкраща, яка в нас є.
-Сокко! -Не зараз, Аанґу!
-Аанґу! -Аанґу?
-Радий тебе бачити, друже! -Я теж.
-Сокко… -Я знаю.
Усе добре.
Усе добре?
Він тут з нами заодно, повір.
Зуко теж схопили.
Знаю, важко повірити, але в моєму племіннику є добро.
-Покличте, коли воно проявиться. -Сокко…
Катара теж тут.
Якщо допоможете знайти друзів і вибратися,
я повірю в усе.
Гаразд, ходімо.
Цікаво, чи не для цього мені дали цю воду.
Вона призначалася тобі.
Я не заслуговую.
Заслужиш.
Геть від неї!
Сокко! Стій! Він допоміг мені. Тому його й заарештували.
Що?
Забери руки, поки я їх не спалив.
Зуко. Ви обидва.
Він допомагав людям. Я бачила.
-Пробач. -Пробач.
Купилася.
Чисто. Це всі, чи треба ще когось рятувати?
Тоф покинула місто з матір'ю, але Аппа десь тут у камері,
і ми його заберемо.
А ви що робитимете?
Він допоміг знайти тебе.
Усім треба вибратися.
Катаро…
Я мушу вибачитися.
Я був несправедливий. Дарма тебе відштовхнув.
Нічого.
І ти мені пробач.
-Нам час іти. -Зачекай.
Я мушу це сказати.
Якби всього цього не було, я не був Аватаром,
а ти не була Магічкою Води, і нам не треба було рятувати світ,
я…
Ми все одно були б друзями.
Звісно, були б.
Жодна сварка цього не змінить.
Так.
Я його відчуваю. Аппа тут.
Вартові.
Пішли!
Джу Ді.
Гей, ми можемо вивести тебе звідси.
Ходімо з нами.
Аватар тут! Не дайте йому втекти!
Аватар тут!
Він тут!
Розділіть їх!
Ти… ти мене отруїла!
Це мак чубатого жайворонка.
Я використовую його для сну. Не драматизуй.
Я твоя дочка, а ти мене викрала?
Так.
Ти моя дочка.
Рада, що ти це розумієш.
Згодом ти будеш вдячна за те, що я зробила.
Планування, виправдання,
на що я пішла, щоб захистити свою єдину дочку від її самої.
Я не твоя власність!
Ти збрехала!
Тобі байдуже.
Завжди було байдуже.
Ти мене ніколи не хотіла.
Ти мене соромишся.
Але чому?
Ти мене навіть не знаєш.
Навіть не знаєш мене.
А вони знають.
Вони знають.
Вони знають, хто я.
Я знаю, хто я!
Це… це неможливо!
Я Тоф Бейфонґ, і я винайшла магію заліза.
Я найкраща Магічка Землі у світі!
Він там.
Я наглядав за ним.
Ми всі можемо вибратися звідси разом.
Що?
Принцеса Азула захопила місто.
Азула?
Азула тут?
Як?
Вона прийшла по тебе.
Я робив усе, щоб захистити тебе від неї.
Армія знищена.
Вона відчинить ворота,
і Народ Вогню піде на палац.
Наша єдина надія тепер —
це втекти й битися іншим разом.
Ви справді думали, що я вам ще колись повірю?
Ви нас усіх зрадили.
Якщо Азула захопила владу, винні ви.
Я робив усе, щоб захистити місто, щоб війна не ввійшла в наші стіни!
Усі в Ба Сінг Се живуть у мирі завдяки мені!
Я несу цей тягар! Я роблю те, що треба!
І ти це розумієш.
Ні.
Бо для мене важливі люди.
А для вас важлива лише влада, щоб з її допомогою рятуватися.
Я б ніколи не став допомагати вам утекти.
І сам не тікатиму.
Я залишуся тут і зупиню Азулу.
Ти ніколи її не здолаєш.
Ти надто добрий,
і це робить тебе слабким.
Ти побачиш, що я мав рацію, Аанґу.
Ти не переможеш.
Тікай. Тікай, поки ще маєш змогу.
Аппо!
Я за тобою дуже скучив.
Знаю.
Мені треба врятувати решту.
І повернуся до тебе.
Ми завжди будемо разом.
Я обіцяю.
Я впораюся.
Аппо.
Лети.
Чому не лишився в кімнаті, як хороший хлопчик?
Гаразд. Я здаюся.
Бумерангу!
-Ти завжди повертаєшся. -Тихо. Іде хтось іще.
Аанґу! Ти в безпеці. Де Аппа?
Я відправив його на поверхню до Момо.
-Де Іро й Зуко? -Ми розділилися. Багато що сталося.
Ходімо. Вони про себе подбають.
Ні. У місті небезпечно.
Його захопили Азула й Народ Вогню. Треба її зупинити.
Азула?
Ось ви де. Я знайшла вихід.
Ходімо.
Добре.
Зуко, скільки ще ми це робитимемо?
Скільки ще ми гратимемо в його гру?
Битимемося одне з одним.
Доки один з нас не переможе.
Мама вважала мене монстром.
Не говори про неї. Ніколи.
Може, до цього б не дійшло, якби її не забрали.
Вибач.
Вибач, що я не змовчала тієї ночі в кареті.
Це я винна.
Але вона казала нам триматися разом.
Щоб ми завжди мали одне одного.
Можливо, ми могли б, Зуко.
Я захопила місто.
Наші війська зараз марширують вулицями.
Земне царство впаде.
Це славетний день в історії нашої нації.
Ми можемо розділити його.
Але я не змушуватиму тебе повертатися додому.
Вибір за тобою.
Це вихід.
Я відчуваю.
Я виведу Сая!
Пригнися!
Добре, що ти рухаєшся.
-Так. Падіння допомогло. -Так.
Гаразд.
О ні, замкнено.
Скучив, cоньку?
Ти підкорюєш метал?
Про мою крутість поговоримо потім.
Ходімо. Аппа чекає зовні.
«Соньку»?
Потім розкажу.
Я думала, ти змінився!
Я змінився.
Здавайся, Аватаре.
Я вже перемогла.
Питання в тому, скільки ти готовий втратити?
Я нікого не втрачу.
Якщо ти помреш у Стані Аватара,
цикл припиниться,
і світ назавжди втратить рівновагу.
Забирай його!
Аанґу.
Аанґу?
Аанґу!
ЗА МУЛЬТСЕРІАЛОМ Б. КОНЕЦЬКО І М. Д. ДІМАРТІНО
Переклад субтитрів: Ольга Галайда