Velg klokt nå.
En himmelbison er en venn for livet.
-Jeg har et eple til deg. -De er så vakre!
Vær så god.
-Ta imot! -Vent på meg!
Han matcher meg!
Her! Og så her nede!
Dette betyr vel at vi alltid vil være sammen.
Appa.
Hvor ble han av?
Finn ham!
NOE ØDELAGT
Når jeg kan bevege meg, er dere i trøbbel.
Du med knirkete støvler, jeg husker deg.
Og deg også, klossmajor.
For late til å bære meg i fengsel? Må dra meg.
Begge to er umenneskelige bøller!
Hva? Nei, kom tilbake!
Dere kan ikke bare…
Det gjorde dere.
Dere bare forlot meg.
Hvem er det?
Hvem der?
-Sokka. -Sai? Lever du?
Jeg trodde jeg aldri skulle se deg igjen.
Vi har lett etter deg overalt.
Har du sett Amita? Eller hørt fra Teo?
Nei, de konfiskerer nok brev. Men Sokka, jeg er så glad for å se deg.
Så glad!
-Sai? -Ja?
Kan du snu meg?
Så du sier at dere ikke ante at dere lagde våpen for Ildnasjonen?
Visste jeg at vi hadde kontrakter med dem? Ja.
Men jeg trodde de gjaldt landbruksutstyr.
-Handel kjenner ingen… -Grenser. Det har jeg lært.
Kontraktene blir sagt opp.
-Virkelig? -Jeg ordner det med en gang.
Jeg håpet alltid at du ville ta over en dag, så
du kan forme virksomheten som du vil.
Jeg mener, som du ønsker at det skal være.
Jeg har hørt at du har gjort Avataren til en god jordtemmer.
Hadde du delt talentene før, hadde jeg ikke reagert så sterkt.
Dette er ikke en forhandling.
Kan du ikke snakke til meg som om jeg er datteren din?
Jeg vet ikke hvordan.
-Tenk på meg som hvem som helst. -Du er ikke en hvem som helst.
-Du er min skjøre… -Ikke kall meg skjør.
Vær så snill. Gi meg et øyeblikk.
Når man får barn,
tror man at man skal lede dem gjennom verden.
At man skal dele det man har lært fra sitt eget liv.
Fra du ble født,
visste jeg at du måtte håndtere ting jeg aldri kunne forestille meg.
For jeg aner ikke hvordan det er å være
blind.
Etter at du dro, tenkte jeg…
"Kanskje det er jeg som er skjør."
Du navigerer verden med mer styrke,
selvtillit og eleganse enn noen Beifong før deg.
Altså…
Kanskje ikke eleganse.
-Hvorfor sier du det? -Jeg vet ikke.
Føler du aldri at folk antar at de vet hvordan vi er på grunn av navnet?
Hele livet mitt.
Jeg kranglet med vennene mine.
-Avataren? -Ja.
Jeg trodde de forsto meg, men jeg…
Jeg vet ikke.
Hør her.
-Jeg vet at du vil at jeg skal komme hjem. -Ja. Det er derfor jeg er her.
Jeg lover deg
at ting vil bli annerledes.
Jeg er ikke klar.
Jeg må i det minste snakke med dem.
For å ordne opp.
Du må gjøre det du mener er rett.
Jeg har en vogn som venter, så…
-Når du er klar. -Ikke…
Ikke vent på meg.
Det kan ta tid.
Ta den tiden du trenger.
La oss drikke teen vår sammen.
Som da du var liten.
Du vil ikke tro hvor mange frierier jeg har fått
siden jeg kom hit.
Menn er forferdelige, ikke sant?
Som de to idiotene faren din sendte etter deg.
Mamma, jeg…
Jeg føler meg rar.
Jeg burde ha kommet etter deg selv.
Vi kunne gjort dette for lenge siden.
Unnskyld. Det er min skyld at vi er her.
Hvem er du?
Du vil ikke vite det.
Du ble fanget da du prøvde å hjelpe meg. Klart jeg vil vite det.
Jeg vil takke deg.
Det vil du ikke.
Nå må du snu deg.
Zuko?
-Hva nå? Skal vi kjempe til døden? -Jeg vil ikke slåss.
Deg.
Deg!
-Jeg er en idiot. -Nei da.
-Og jeg trodde du var god. -Jeg prøver.
Aang hadde rett.
Alle hadde rett.
Alt jeg gjorde, var dumt. Og egoistisk.
Jeg satte oss alle i fare, og dette fortjener jeg.
Å bli låst inne i en hule med et monster.
Mine venner, dere lurer nok på hvorfor jeg kalte dere hit i dag.
Jordkongen har blitt klar over en plan for å undergrave byens sikkerhet.
Hans Majestet har bedt meg luke ut konspiratørene,
noen av dem sitter ved dette bordet.
-Hvor er general Sung? -Sung er arrestert for forræderi.
Forræderi?
-Dai Li skal ta kontroll over militæret. -Det er et kupp!
Nå som øverstkommanderende har vist seg å være illojal.
Vi krever å snakke med kongen. Så får vi se hvem som har makten her.
Kanskje jeg kan opplyse deg.
Hva har Kyoshi-krigerne med Ba Sing Ses anliggender å gjøre?
Ingenting.
Nei, vent!
Jeg har ombestemt meg om avtalen vår.
Jeg tar de flyktningene.
Og Avataren.
Og byen.
Ba Sing Se tilhører Ildnasjonen nå.
Har du noe å si til det?
Nei…
Prinsesse.
Fortsett.
Hva gikk vi glipp av?
Et fint navn.
Fredelig. Men kraftig.
Å navngi noe er å drømme om framtiden og plassen det vil ha i verden.
Bo! Yize! Velkommen til Sjasmindragen. Det vanlige?
Jeg trenger spesialen, Mushi. Jeg sov nesten ikke i natt.
Dai Li arresterte noen utenfor huset mitt. De fant den malte damen.
-Og medhjelperen. -De tok han i den blå masken også.
-Gode gjerninger hjelper. -Mushi, jeg tar…
Mushi?
Teen min.
Kysten er klar.
Enn så lenge.
-Takk for at du skjuler oss. -Dai Li er overalt i dag.
Og den malte damen ble arrestert i går kveld.
Katara?
Hun er grunnen til at vi fortsatt kjemper.
Toph Beifong forlot byen med moren sin i morges.
-Hun gjorde hva? -Jeg vet ikke.
-Hva med Sokka? -Ingen tegn til ham.
Dai Li har et hemmelig fengsel under jorda. De må være der.
En av oss fra Omashu kan følge etter en agent.
-Vi vil hjelpe. -Det er for farlig.
Jeg flyttet fra Senlin til Gaipan, og krigen fulgte etter.
Så flyttet jeg til Omashu, og krigen fulgte etter. Nå er vi her.
Vi kan ikke flykte fra faren.
Vi må møte den.
Ok.
Men jeg tar meg av dette.
Ok.
-Bare vær forsiktig, Aang. -Ja.
Og når du finner Sai, bare si det til ham.
Ja.
Det skal jeg.
Takk.
Dai Li har overtatt ledelsen av vakthold ved muren,
noe som betyr at styrkene nå er under vår… din kommando.
Vi har også fanget alle Avatarens følgesvenner,
men Avataren selv unngår oss.
Han kommer etter vennene sine.
Noen andre ble fanget i går kveld.
Han hadde disse.
-Hvor er han nå? -Laogai-sjøen.
-Hun sa at hun skulle drepe Zuko. -Ja.
Du ga henne sverdene.
Ja.
Du sa hvor Zuko var.
Ja.
Et symbol på harmoni mellom våre folk.
Ja.
Er du ikke litt glad i Zuko?
Jeg er glad i deg.
Men jeg ville ha drept deg.
Ja.
Det er sant.
Jeg kunne temmet den opp. Det er ikke så vanskelig.
Kanskje litt vanskelig.
General Iroh.
Hva gjør du her?
Jeg er ingen general. Ikke nå lenger.
Jeg er her av samme grunn som deg. En redningsaksjon.
Ok.
Vi kan hjelpe hverandre.
Men dette blir ikke lett.
Noen nye venner sa at det er en annen vei inn.
En hemmelig dør laget av Avatar Kyoshi.
Ok. La oss gå.
-Vil du ha hjelp? -Ikke fra deg.
-Det får oss aldri ut herfra. -Å, virkelig?
Det får oss ikke ut av fengselet du fortjener å være i og ikke jeg.
Jeg stolte på deg.
Var det alltid meningen at det skulle bli sånn?
Visste du at det var meg?
Forfulgte du meg for å ta Aang, er dette fellen?
Du tror han kommer hit for å redde meg, og så får du endelig premien din.
En mer utspekulert plan enn jeg har kommet på.
Jeg hadde ingen plan.
Da Dai Li angrep deg, hjalp jeg deg uten å tenke.
-Derfor er jeg her. -Ja da.
Jeg skal tro på at Ildherskerens sønn er uskyldig.
Å spre krig, vold og hat er i blodet ditt.
Hele generasjoner har gått tapt på grunn av din families maktbegjær.
Nedbrente skoger.
Splittede familier.
Folk som ikke finnes lenger.
På grunn av deg
og faren din
og faren hans. Og alle små menn helt tilbake til Sozin.
Alle vanntemmerne i stammen min er fanget eller drept.
Barn er tatt til fange.
Bortsett fra meg.
Jeg gjemte meg og overlevde. Og jeg må leve med den skylden hver dag.
Jeg føler skyld fordi jeg overlevde.
Hva føler du?
Ingenting?
Hvordan våger du?
Du aner ikke hva denne krigen har gjort med meg.
Meg personlig.
Ildnasjonen tok moren min fra meg.
Jeg beklager.
Det har vi til felles.
Døra har ikke blitt brukt på århundrer.
Hvordan ble Zuko tatt?
Han ble tatt mens han gjorde noe bra.
Visste at han hadde det i seg.
Å se under overflaten er Avatarens innsikt.
Jeg har kommet hit på grunn av vennene mine, men
jeg skjøv dem bort, og de ble tatt. Det er Avatarens innsikt.
-Det var nok ikke din skyld. -Det var det.
Jeg var fullstendig egoistisk. Kun fokusert på hva jeg trengte.
Men…
…jeg skal endre meg.
Jeg skal gjøre hva som helst for å gjøre det godt igjen.
Å være den de trenger at jeg er.
Nei.
Du bør ikke gjøre det, og jeg tror heller ikke at du kan.
Hvis du prøver, hjelper du dem ikke.
Og du mister deg selv i prosessen.
Ekte vennskap overlever sannheten. De beste vokser til og med av det.
Du må være den du er,
men du må også la dem være den de er.
Men hva om de ikke liker den jeg egentlig er?
Det kan du ikke kontrollere.
Har du klart det?
Å være den du egentlig er hele tiden?
Det er et livslangt prosjekt. Jeg jobber med det nå.
Kyoshi brukte visstnok de samme fengslene i sin tid.
Det er en Avatar-dør.
Vi må temme alle fire elementene.
Flaks at vi møttes.
Vent her, Momo.
Nei, jeg vet det!
Det var jenta i Kyoshi-forkledningen.
Hun gjorde noe med musklene mine. Derfor kan jeg ikke bevege meg.
-Ja. -Selvsagt.
-Jeg er iallfall her med deg. -Sant.
-Sammen kan vi komme oss ut. -Det går ikke.
Hva snakker du om? Alt er mulig for oss. For deg!
-Jeg kjenner ingen smartere. -Jeg har prøvd. Edelt, tappert.
Da de arresterte meg, avhørte de meg i palasset,
men jeg sa ingenting.
Så de låste meg inne i det høyeste tårnet. Jeg krevde å få se kongen.
Jeg forstår kongelige. Jeg har en viss status.
Men de sa: "Aldri i livet." Jeg sa: "Jeg har viktig informasjon."
De lo meg opp i ansiktet.
Så smalt de igjen døra, med temming, ekstremt bråkete.
Men så spurte jeg meg selv: Hva ville Teo gjort?
Og til tross for lav moral, gjorde jeg et dristig fluktforsøk.
Hvordan?
Laken knyttet sammen og kastet ut av vinduet.
-Bruk det du har. -Katastrofe. Jeg feilberegnet avstanden.
Men jeg prøvde igjen, med sprengstoff.
-Sprenggelé? -Mer hjemmelaget. For hjemmelaget.
Brynene har begynt å komme tilbake nå.
-Og så da? -Jeg ble inspirert.
-En forkledning. -Ja!
-Ble tatt med en gang. -Nei!
Ja, jeg ser visst ganske spesiell ut.
-Sai. Hjelp! -Jeg har deg!
Vel…
Så kom du på en ny plan?
Nei.
Så flyttet de meg hit.
Og jeg ga opp.
Sønnen min kjemper en krig der ute.
Amita.
Vi fant hverandre, og nå har jeg mistet henne.
Da du og Avataren trengte meg…
…sviktet jeg.
Men det er god vitenskap.
Du feilet.
Hvert feiltrinn er en mulighet til å lære.
Du må feile hundre ganger for å finne noe som funker.
Så må du feile hundre ganger til for å finne neste del.
Du må feile tusen ganger, og først da kan du lykkes.
Se deg rundt.
Veggene er stein. Dørene er metall.
Vi er ikke temmere.
Vi dør her.
Det er ikke bare stein. Det er krystaller også.
Du har rett. Det er ikke bare stein.
-Krystallene har egne kjemiske egenskaper? -Ja.
Ja!
-Vi kan løse dem opp. Og komme oss ut. -Ja! La oss sette i gang!
Sokka, du er min beste elev.
Kanskje min beste lærer.
-Kom igjen. -Ja!
Moren min var god.
Hun så det beste i folk.
Selv i meg.
Hun var borte før jeg så sånn ut.
Dette arret.
Alle som ser det, antar ting om meg.
De finner på historier, så det er lett i Jordriket.
Jeg ser ut som et offer.
Ingen av historiene de finner på
er i nærheten av å være så forferdelige som sannheten.
Faren min gjorde dette.
Vet du hvor vanskelig det er for en ildtemmer å bli brent?
Virkelig brent.
Merket for livet.
Han må senke forsvaret sitt, instinktene han er født med.
Som en druknende vanntemmer.
Faren min ga meg arr…
…men innerst inne…
…var det en del av meg som mente jeg fortjente det.
Den delen lot ham.
Fordi faren min hater meg, gjør alle andre det også.
De avhopperne fra Ildnasjonen?
De ville hatet meg om de visste hvem jeg var.
Hvorfor forsvarte du dem?
Fordi de var hjelpeløse.
Hva med deg?
Samme grunn.
I så lang tid, når jeg så fiendens ansikt…
…var det ditt ansikt.
Uansett hvor mye
du hater dette ansiktet, Katara…
…hater jeg det mer.
Det er ikke det jeg ser nå.
Jeg ser en som har det vondt.
Noen som trenger helbredelse.
Dette er vann fra Åndeoasen.
Det er kjent for å kurere de dypeste og alvorligste sårene.
Kanskje til og med de fra generasjoner tilbake.
Kan jeg…
…prøve å helbrede deg?
Jeg forventer full uniform for alle offiserer.
Der er du, kulturminister.
Dette er general Vinh Tran.
Han skal styre Ba Sing Se i mitt fravær.
Snakk til ham som du gjør til meg.
Kulturminister.
Sørg for at alle veier er ryddet, og at gateselgere holder seg unna.
Vi vil ikke ha forstyrrelser når styrkene våre inntar gatene.
Kulturminister?
Jeg skal ordne det.
Når styrkene våre ankommer, er dine menn underdanige.
Fra høyeste til laveste rang.
-Det er ingen krig i Ba Sing Se. -Det er ingen krig i Ba Sing Se.
Det er ingen krig i Ba Sing Se.
Nei. Det er ingen krig i Ba Sing Se.
Det er ingen krig
i Ba Sing Se.
Det er ingen krig i Ba Sing Se.
Det er ingen krig i Ba Sing Se!
Du kan nok trenge mer tid her nede.
Vær så snill! Ikke la meg bli igjen her!
Jeg kan gjøre hva som helst for ministeren!
Det er ingen krig i Ba Sing Se!
Vær presis, ellers mister du et øye.
Vi trenger en krystallbit så vi kan analysere og eksperimentere.
-Flott. -Ja.
Er dette en god idé?
Det er den beste vi har.
-Sokka! -Ikke nå, Aang!
-Aang! -Aang?
-Så godt å se deg! -I like måte.
-Sokka… -Jeg vet det.
Det går bra. Ikke sant?
Han er med oss. Stol på meg.
Zuko ble også tatt.
Jeg vet det er vanskelig å tro, men det er godhet i nevøen min.
Si fra når det er utenpå.
Sokka…
Katara er her nede.
Hjelper du oss å finne alle og få oss ut, tror jeg på alt.
Greit, kom igjen.
Lurer på om dette er grunnen til at jeg fikk dette vannet.
Fordi det var til deg.
Jeg fortjener det ikke.
Det vil du.
-Vekk fra henne! -Sokka! Stopp! Han hjalp meg.
Hva?
-Slipp meg, ellers brenner jeg dem av. -Zuko. Begge to.
Han har hjulpet folk. Jeg så det.
-Unnskyld. -Unnskyld.
Lurte deg.
Kysten er klar. Er dette alle, eller må vi redde flere?
Toph dro med moren sin, men Appa er i en celle her nede,
vi må finne ham.
Hva skal dere to gjøre?
Han hjalp meg å finne deg.
Vi må komme oss ut.
Katara…
Jeg må bare si unnskyld.
Jeg burde ikke ha skjøvet deg vekk.
Det går bra.
Jeg er også lei meg.
-Men vi må gå. -Vent litt.
Jeg må si dette.
Hvis vi fjernet alt dette, og jeg ikke var Avataren,
og du ikke var vanntemmer, og vi ikke trengte å redde verden,
så…
Vi ville fortsatt vært venner.
Selvfølgelig.
Ingen krangel kan endre det.
Ja.
Jeg føler ham. Appa er denne veien.
Vakter.
Gå!
Joo Dee.
Vi kan få deg ut herfra.
Du kan bli med oss.
Avataren er her! Ikke la ham slippe unna!
Avataren er her! Han er her borte!
Skill dem!
Du forgiftet meg!
Det er lerkespore. Jeg bruker det for skjønnhetssøvn. Ikke vær så dramatisk.
-Jeg er datteren din, og du kidnappet meg? -Ja.
Du er datteren min. Bra du skjønner det.
Du vil være takknemlig for det jeg gjorde i dag.
Planleggingen, unnskyldningene,
alt jeg har gjort for å beskytte min eneste datter fra seg selv.
Du eier meg ikke!
Du løy!
Du bryr deg ikke.
Du har aldri brydd deg.
Du ville aldri ha meg.
Du skammer deg over meg.
Hvorfor det?
Du kjenner meg ikke engang.
Du kjenner meg ikke.
De gjør det.
De vet hvem jeg er.
Jeg vet hvem jeg er!
Det er umulig!
Jeg er Toph Beifong, og jeg oppfant metalltemming.
Jeg er verdens beste jordtemmer!
Han er der inne.
Jeg har holdt øye med ham.
Vi kan alle komme oss ut herfra sammen.
Hva?
Prinsesse Azula har tatt kontroll.
Azula?
-Er Azula her? Hvordan? -Hun kom for å ta deg.
Jeg gjorde det jeg kunne for å beskytte deg.
Militæret er ødelagt.
Hun vil åpne portene, og Ildnasjonen vil marsjere mot palasset.
Vårt eneste håp nå er å flykte og kjempe enda en dag.
Trodde du virkelig at jeg ville stole på deg igjen?
Du forrådte oss alle. Hvis Azula tok over, er det din skyld.
Jeg gjorde det jeg måtte for å beskytte byen,
for å holde krigen ute!
Alle i Ba Sing Se lever i fred på grunn av meg! Jeg bærer byrden!
Jeg gjør det som må gjøres. Og det forstår du.
Nei.
Fordi jeg bryr meg om folket.
Du bryr deg bare om makt og å bruke den til å redde deg selv.
Jeg ville aldri hjulpet deg å flykte.
Og jeg skal ikke rømme.
-Jeg skal bli her og stoppe Azula. -Du vil aldri beseire henne.
Du er for snill, og det gjør deg svak.
Du vil se at jeg hadde rett, Aang.
Du kan ikke vinne.
Løp mens du fortsatt har en sjanse.
Appa!
Jeg har savnet deg.
Jeg vet det.
Jeg må redde de andre.
Og jeg er rett bak deg.
Vi er sammen for alltid.
Jeg lover.
Jeg klarer meg.
Appa. Dra.
Hvorfor kunne du ikke bare blitt på rommet?
Ok. Jeg overgir meg.
Boomerang! Du kommer alltid tilbake.
Hysj. Det kommer noen.
Aang! Du er trygg. Hvor er Appa?
Jeg sendte ham opp til Momo.
-Iroh og Zuko? -Vi ble adskilt, mye har skjedd.
Vi må dra. De klarer seg selv.
Nei. Byen er ikke trygg.
Azula og ildnasjonen har tatt over. Hun må stoppes.
Azula?
Der er dere. Jeg fant en vei ut.
-Kom. -Ok.
Hvor lenge skal vi holde på, Zuko? Hvor lenge skal vi spille hans spill?
Slåss mot hverandre.
Til en av oss vinner.
-Mor syntes jeg var et monster. -Ikke snakk om henne. Noensinne.
Kanskje dette ikke hadde skjedd om hun ikke ble tatt.
Beklager.
Beklager at jeg ikke var stille den natta i vogna.
Det er min skyld.
Men hun ba oss holde sammen.
At vi ville ha hverandre.
Kanskje vi kunne det.
Jeg har inntatt byen.
Våre styrker marsjerer gjennom gatene akkurat nå.
Jordriket kommer til å falle.
Det er en strålende dag i vår nasjons historie.
Vi kan dele den.
Men jeg tvinger deg ikke hjem hvis du ikke vil.
Valget er ditt.
Dette er veien ut. Jeg føler det.
Jeg skal få Sai ut herfra!
Ned!
-Bra at lemmene dine virker. -Ja. Fallet hjalp.
Ok.
Å, nei, den er låst.
Savnet meg, Sovedyr?
-Temmet du metall? -Vi kan snakke om hvor kul jeg er senere.
Kom igjen. Appa venter utenfor.
Sovedyr?
Jeg forklarer senere.
Jeg trodde du hadde forandret deg!
Jeg har forandret meg.
Overgi deg, Avatar. Jeg har allerede vunnet.
Spørsmålet er hvor mye du er villig til å miste.
Jeg vil ikke miste noen.
Hvis du dør i Avatartilstanden,
vil syklusen opphøre,
og verden vil være i ubalanse for alltid.
Få ham ut herfra!
Aang.
Aang?
Aang!
BASERT PÅ ANIMASJONSSERIEN AV
Tekst: Anette Aardal