EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Kathleen Scarlett Mularkey, vad fan håller du på med?
Skvallra inte.
Då vill jag ha ett bloss.
-Hur fick du tag på det här? -Mammas väska. Hon verkar full.
Ja, vi söp oss fulla i morse.
Vad fan, jag vill också vara full.
Jag såg Tully precis.
Va? När då?
Utanför, för typ tio minuter sen.
-Sa du nåt? -Nej.
Hon gick nog.
-Känns det okej? -Ja, alltså…
Jag vill inte tänka på det. Det är pappas dag.
Ja.
Jag kan inte fatta att han är borta. Det är overkligt.
Jag satt ute på gräsmattan i går, med det gamla teleskopet.
Jag hörde hans röst hela tiden.
"Kom ut och titta på månen, Katie-gumman!"
-I morgon är det fullmåne. -Kul.
Perfekt.
Tully och hennes mamma kommer över.
Tully säger att Cloud älskar månen.
-Hur kan hon heta Cloud? -Var snäll nu, pappa.
Berätta att du finns där uppe.
Jag jobbade på fabriken som tillverkade månbilen.
Något du har tagit i finns på en annan planet.
Eller inte planet, men hur många kan skryta med det?
-Du är en riktig knasboll. -Ja, jag vet.
-Hej på er. -Här kommer hon.
Hej.
-Hur är det? Du ser lite rosig ut. -Det är så kallt.
Hittade du det du sökte?
Ja, jag hoppas att de gillar rabarber.
-Ingen gillar rabarber. -Det var extrapris på rabarber.
Det måste ha varit lång kö.
Det tog över en timme.
Ja, jag behövde tanka, och så glömde jag äggtoddyn.
Jag träffade Bunny Roberts, och du vet hur hon pratar.
-Just det. -Ja.
Nu måste jag börja med pajen.
Vad skumt, mormors check har inte kommit.
-Jag måste betala räkningar och handla. -Det var jag.
Jag löste in den förra veckan. Vi behövde en ny förstärkare.
Du slutade ju i bandet när du och Leon gjorde slut.
-Jag visste inte om det då. -På riktigt? Det visste jag.
Du är allt en riktig Alberta Einstein, du.
Vad ska vi då äta, då?
Rosta bröd!
Eller inte.
Det är lugnt, jag har en plan.
Leon gav mig en julklapp i förskott.
Ska du bli ännu mer påtänd?
Nej, jag ska sälja hans skit. Han är skyldig mig pengar.
Om ett par dagar har vi alla pengar vi behöver.
Ingen fara, vännen.
Mamma har koll på läget.
Så, ja…
Jag behöver nya "Carol testar" inför julen.
-"Carol testar jullåtar." -Tacoma vill inte att jag sjunger.
"Carol testar skorstenar." Som jultomten!
Ska jag bryta andra benet?
"Carol testar elpistoler."
Känns det juligt?
"Carol testar leksaker." 1984 års innegrejer.
Kåldockor, de där robotarna som förvandlas…
Läser du vad jag skrivit?
LEKSAKER TRANSFORMERS, KÅLDOCKOR
Är det sant?
Din tjuv!
Du läste säkert vad jag skrivit.
Säkert, Mularkey.
Jag föreslår att vi ger dem till behövande barn sen.
För att du läst det här, ja!
Herregud, absolut inte!
Jag kan ge leksakerna till mina syskonbarn.
De är behövande. De bor i parhus.
Nån som har nåt till Tully?
Jag har ett inslag om CONEX fabrik i Snohomish. De tillverkade månlandaren.
Pappa jobbade där i 25 år. Nu ska den stängas.
Hundratals arbetslösa, en stor lokal händelse.
Härligt, Mularkey. Det låter bra.
Får jag ett utkast i kväll?
Då så.
-Bra möte. -Ja, verkligen. Jättebra.
Herregud.
Jag har aldrig sett en barm svälla i verkligheten.
Jag har läst om det i böcker.
Johnny och jag är vänner, vi skojar bara lite.
Du har styva bröstvårtor.
-Det är kallt! -Nej, det är det inte.
Jo, det är det!
Okej, vi pratade häromkvällen, och ingen av oss vill dejta den andra.
Det kändes befriande. Nu kan vi vara vänner utan allt skitsnack.
Skitsnack.
Varför skulle jag annars gå på blindträff med grannens bästis systerson,
som är ekonom och som mrs Pantozopolous beskrivit som en megahunk?
Tar du med en megahunk på Tacomas julfest?
Ja, än sen?
Inte för att göra Johnny sotis, förstås.
Nej, inte alls!
Okej.
Önska mig lycka till, Mularkey. Jag ska träffa Wilson King.
Men du får ju inte jobbet om du inte ligger med honom.
Jag tänker förklara för honom hur korkat det vore att inte anlita mig.
-Jag är en blivande legend, för fasen! -Det stämmer bra!
Vad roligt att du ville komma, Tully.
Sätt dig.
Trevligt att träffas.
Jaha…
Vi har fullt upp båda två, så jag går rakt på sak.
Jag vill ha med dig i KLET-familjen.
Jag kan erbjuda ett tvåårskontrakt.
Som du ser är avtalet mycket generöst.
-Det är ju… -Dubbel lön jämfört med KPOC.
Dessutom får du dubbelt så mycket tv-tid och ett snabbspår mot att bli huvudankare.
Så…
…ska vi förverkliga lite drömmar?
-Jag vill jobba här. -Toppen, en penna…
Men jag vill diskutera några saker.
Vi kan ta alla detaljer vid lunchen.
Vi beställer in champagne och firar.
Jag retas bara, här.
Vad håller du på med?
Jag skojar bara.
Jag må vara chef, men jag är en riktig lustigkurre.
Jättekul. Kan jag få…
-Ja, men res dig upp först. -Varför det?
För att jag vill det. Måste jag be snällt?
Så ja, kan du bara…
Varför det?
Är du alltid trotsig mot auktoriteter?
Jag vill titta på dig, få en känsla av vad jag betalar för.
Vi får jobba med tuttarna.
Okej… Det här känns inte bra.
Lägg av, Tully.
Vi vet båda två att blygsamhet inte är din starka sida.
Du läser upp nyheterna som om det vore snusk.
Det gillar jag, men vi kan jobba mer med tuttarna.
Jag vill att alla Seattles manliga tittare får stånd av att se dig.
Precis som jag har nu.
Okej, nu går jag.
-Nej, vänta. Lugn! -Hördu!
Ta det lugnt.
Du får sluta oroa dig.
-Rör mig inte. -Du får rynkor.
Hördu!
Vad fan är det med dig?
Du är inte ens särskilt snygg, och du är kass som reporter.
Det enda du kan är att bli skjuten. Lycka till där ute.
Hur länge sen var det?
Sen du skulle förstöra min karriär för att jag sa nej till sex?
Lite osäker, men det känns som i går.
Jag vill be om ursäkt för mitt beteende.
Men du ska veta att jag är familjefar nu. Allt har förändrats.
Jag hyser stor respekt för dig.
Tjejtimmen är ett av de allra främsta dag-tv-programmen.
Det är det allra främsta.
Glöm inte Oprah.
-Men det har tappat lite. -Tv-bolaget vill ju bara förändra henne.
Jag håller med. Tully ska vara Tully.
Inte Ellen eller Oprah, utan Tully.
Men du är illa ute. Produktionsbolaget har sålt dig vidare,
kanalen drar öronen åt sig, tittarna överger dig
och den katastrofala artikeln i Seattle Digest hjälpte inte till.
Och så missfallsfiaskot…
Det var inget fiasko. Avsnittet var suveränt.
Sponsorerna håller inte med. Därför är jag här.
Jag vill att Tjejtimmen blir så bra som det bara är möjligt.
-Litar du på honom? -Så fan heller.
Wilson King är en orm.
Men nu när han äger showen måste vi samarbeta.
Det är åt helvete.
Det är lugnt, jag är ingen naiv ungdom som suktar efter jobb, som 1984.
Det är jag som är Tjejtimmen. Han ska inte få jävlas med mig.
Jag kan stanna ett tag, bara i dag.
Åk hem till familjen. Du ska åka i övermorgon.
Stick nu, innan jag ringer på vakten.
Känns det otäckt att din pappa ska till Irak?
Ja, lite.
Men alltså, journalister är ju säkra…
Så länge Saddam inte plockar fram sina kemiska stridsmedel.
Han har ingen makt längre.
Men vapnen finns kvar.
-Kan du håll käften? -Vadå?
Din pappa kom nu, Emma.
Den här artikeln till skoltidningen ska in i morgon.
Jag vet hur det är med deadlines och journalistik.
Ja, Marah nämnde att du var skribent av nåt slag,
för jättelänge sen.
Ja, nåt i den stilen.
Hej då, mamma.
-Stanna en stund, de vill göra klart. -Absolut.
Kate…
Vad fan är det där?
Min tomtesamling.
Det började med en, och sen var bollen i rullning.
Jag får dem i present, mot min vilja.
Vid jul känner jag mig tvungen att ställa fram dem,
och jag älskar dem i hemlighet.
Är det bara jag, eller är beachtomten lite väl sexig?
Det var därför jag köpte honom.
Vet du nåt om den där Josh? Han som har eyeliner. Jag är skeptisk.
Nu låter jag som mamma. Hon hade också en tomtesamling.
Jag har blivit min mamma.
Vi borde inte göra så här med barnen i huset.
-Emma får inte veta än. -Absolut inte.
Men man blir ju bara mer sugen av hemlighetsmakeriet.
Men vi vill inte bli påkomna.
Ett trappsteg knarrar. Vi hör när de kommer.
Åh, Johnny…
-Jag är hungrig, mamma. -Kan vi skjutsa Josh?
Absolut, vännen.
Vi ses, Kate.
Ja, kul att se dig, Travis.
Herregud.
Tomtesamlingen.
Ingen fara, jag råkar säga fel namn hela tiden.
När ni hånglar?
Alltså…
Jag vill vända det till nåt bra, men kan inte.
Och jag gillar ju Travis, jag råkade bara halka med tungan.
Mot hans hala tunga?
-Den var bra. -Nej.
Ring honom och prata om det, skoja bort det.
Du kan använda mitt tungskämt.
Sen ber du honom komma och öppnar naken.
Va?
Ha bara högklackade skor.
Då glömmer han själv bort vad han heter.
Tänk om jag ramlar när jag ska gå ner i högklackat.
Jag kanske slår i huvudet och svimmar, och så hittar Marah mig.
När ambulansen kommer ligger jag där och skrevar.
Va?
Och en av sjukvårdarna är Max.
Nu blev det väldigt konstigt.
-Du vet att exakt det skulle hända. -Ja, tyvärr.
Men du har inte sagt till din man att du är glad över missfallet
och ångrar att ni gifte er.
Sa du det till Max?
Jag var full, minnet är lite suddigt.
Men nåt sånt var det.
-Menade du det? -Nej.
Jag saknar honom. Jag…
…vill ringa, men har inget att säga.
Börja med att be om ursäkt.
Det är inte min grej, det vet du.
Då kanske du borde börja nu?
Kanske det.
Kanske är det bättre så här.
Nej, jag gillar ju honom. Ge inte upp så fort.
Ring honom och ring mig sen.
Okej. Älskar dig.
Hej.
Är du här?
Ja, Cloud gick precis.
Hon tackade för gästfriheten, men kände att vi behövde utrymme.
Okej. Toppen.
Det var ju bra. Jag har tänkt ringa dig, men…
Jag bara…
-Efter i går… -Jag har pratat med Mike, han är advokat.
Vi kan upplösa det redan den här veckan.
Vill du det?
Vi hoppade in i äktenskapet lite väl snabbt.
Och…
…vi blev lite för ivriga, med barnet och så, så jag tänkte…
Okej.
Så du ger dig av?
Ja.
Jag fick ner alla mina saker i väskan.
-Lite som en metafor. -För vadå?
Att jag inte får plats i din värld.
Det tror inte jag stämmer.
-Hur som helst… -Kan vi…?
Förlåt.
För allt.
Jag måste gå.
Hej då, Tully.
Marah?
-Vad gör du här, Tull? -Får jag sova här?
Så klart.
Vad har hänt?
Max stack.
Vi har gjort slut.
Men ni är ju så kära. Och gifta.
Allt gick snett.
Ja, missfallet var ett trauma för er båda två.
Ni måste stötta varann.
Vänta nån dag bara, tills allt lugnat ner sig, så kan ni ses sen.
I parken där ni gifte er, så blir det som en nystart.
-Är det från nån film? -Från alla filmer. Det funkar ju.
Det är romantiskt och symboliskt…
Du förtjänar att vara lycklig.
Kanske det.
Eller så får jag tyna bort, ensam.
Kanske med en katt.
Jag älskar dig.
Du är knäpp.
Jag älskar dig med.
Hej, Travis. Det är Kate. Ring när du kan, jag…
Jag ville be om ursäkt för häromdagen
när jag sa Johnny till dig, medan vi kysstes.
Jag…
Jag tänkte på honom och råkade säga hans namn, det var inte alls meningen.
Men ring, det vore kul att ses. Hej då.
Hej, Travis, det är jag. Det där lät…
Jag tänkte på honom bara för att jag måste ge honom lite grejer innan han åker.
Hans fotsvampssalva står kvar hos mig.
Det var det jag tänkte på när vi kysstes, så… Ja…
Förlåt igen. Ring sen. Hej då.
Travis, det är jag igen. Kate.
Att kyssa dig får mig ju inte att tänka på fotsvampsmedicin.
Det bara dök upp i huvudet, bland alla mina mentala listor.
Och… Att kyssas var ju inte tråkigt, det är jättehärligt.
Du har sån känsla med din tunga.
Du vet vad du vill och det gillar jag.
Det är spännande, upphetsande och…
Både kyssarna och allt annat sexaktigt som vi har gjort har varit bra,
och jag hoppas att vi kan fortsätta med det.
Din mamma är ju helt oregerlig.
-Knack, knack! -Vänta, jag byter om.
-Hejsan. -Jag sa att jag byter om.
Det hörde jag inte.
Det här är Brooks Banack.
-Hej, Brooks. Hur står det till? -Läget?
Brooks leder det sjätte populäraste radioprogrammet i landet.
Vi listar veckans åtta bästa låtar, och busringer mellan dem.
Han är din första gäst.
Nej, vi har "Svårt i kärlek" med dr Susie, ett stående månatligt inslag.
Det är borttaget.
Män mellan 18 och 45 tycker att hon är för skrikig och jobbig.
Vi vill att män ska välja vårt program.
Det heter Tjejtimmen.
De ska se på det med sina tjejer.
De ska titta tillsammans. Män ger större reklamintäkter.
Så är det, vi tjänar ju mest.
När det bara är kvinnor byter männen kanal.
För många gälla röster får dem att tänka på sina fruar och mammor.
Och varför är det dåligt?
Jag gillar dig.
Jag har inga frågor förberedda.
Korten är klara. Brooks skriver en bok med relationsråd. Fokusera på det.
Den utgår från att män är som hundar och kvinnor som katter.
-Därför kommer vi inte överens. -Banbrytande.
Bra snack. Ha så kul där ute.
-Hur var det hos Emma? -Bra.
-Hjälper du till med kakorna? -Nej.
Pappa kommer om en stund och klär granen.
Jobbigt att han ska åka i morgon.
-Inte för dig. -Vad menar du med det?
Jag vet allt om dig och Emmas pappa, och era erotiska tungkyssar.
Herregud.
Jag kommer aldrig att vilja tungkyssa nån, på grund av dig.
-Förlåt, Marah. Det var… -Det är bara tomma ord.
Du menar det inte, det kvittar dig att pappa åker.
-Det är invecklat, vännen. -Nej, inte alls. Det är enkelt.
Var det bättre här skulle han stanna. Men det är det inte.
-Marah… -Nej, låt mig vara.
Dansar Kate i Nötknäpparen?
-Vilken liten sötnos. -Jajamän.
Där har vi Sean.
Måste du visa den där bilden?
Du var så söt, och du älskade att dansa.
-Riktigt duktig, var han. -Som sockerfén, ja.
Hade du strumpbyxor?
Mer äggtoddy, Cloud?
Om du insisterar, Marge.
Margie.
Vad du än heter, så var äggtoddyn riktigt bra.
Just det, jag såg dig i stan i går.
Jag vinkade, men inte du. Du var med nån man.
-Det var inte jag. -Det var det visst, det var er bil.
-En vanlig modell. -Ja, men er har en buckla.
Det är det fler som har.
-Nedrans! -Härligt, nu är festen igång!
Vet du att Kates pappa jobbar på NASA?
CONEX, snarare. Fabriken som tillverkade månbilen.
Nåt som pappa har byggt står på månen. Det är ganska häftigt.
Ni män, ni ska då alltid klå det gudomligt feminina.
Flyga 30 000 mil för att sätta en jävla flagga i nyllet på en gudinna…
Flaggor är väl bra?
Ja, jag har samlat på flaggor.
CONEX tillverkar inte bara rymdskräp.
Vad gör de mer?
Bomber som släpps över byar i Vietnam.
Låter det som fred på jorden?
Nån som vill ha en kaka?
Vapen skyddar oss från våra fiender.
Buddistiska risbönder i Sydostasien?
Om du inte trivs här kan du ju flytta dit.
Det råder väl yttrandefrihet i vårt land?
Du kommer in i mitt hus, som jag betalar för med min fabrikslön.
-Du förolämpar mig, stinker marijuana… -Det är ju sant!
Tänk på blodtrycket, Bud.
Du skiter fullständigt i mitt blodtryck!
Marijuana är bra för blodtrycket.
Jag behöver luft.
Mer äggtoddy.
Hallå! Är det till mig?
Ja…
Herregud!
Den är underbar!
Tack!
Är du redo för festen?
Alltså…
Kate?
-Ja. Mark? -Ja.
Du är ju ännu snyggare än vad min kusin sa.
Trevligt att träffas. Ska vi gå till festen?
Det gör vi.
Ses på festen, Johnny.
Vänta lite.
KPOC, det här är Kate.
Herregud. Jag kommer på en gång.
Hur är det?
Pappa har fått en hjärtinfarkt och ligger på sjukhus.
Jäklar, vad jobbigt. En annan gång, kanske?
Kom, jag skjutsar dig.
Schyst. Vi hörs, då.
Vilken grej ni fick till, du och Brooks.
Det var rena fyrverkerierna.
Han avbröt mig hela tiden. Jag gillar honom inte.
Du får aldrig mer komma med en gäst som jag inte har godkänt och kollat upp.
Jag kommer att bjuda in vilka gäster jag vill, när som helst.
Läs kontraktet. Ta igen dig lite nu.
Dra ner på saltet, det är inte bra för hyn.
Helvete!
Satan!
Fan också! Fan!
Är det Bruce från kyrkan?
Den där kvinnan är ju drogpåverkad.
Du måste välja, Margie. Du kan inte ha oss båda två.
Okej.
Pappa…
Hej.
-Får jag titta i teleskopet? -Ja, kom hit, du.
Kommer du att flytta?
Nej, älskling. Jag stannar här.
Ska du säga att jag inte får vara mer med Tully?
Nej.
Barn ska inte straffas för föräldrarnas synder.
Okej?
Gå in med dig nu, innan du fryser ihjäl.
Okej.
Älskar dig, pappa.
Går det bra?
Man vinner aldrig en boxningsmatch mot en spegel.
-Tack för att du kom. -Det är klart jag gjorde.
Jag vet att det är ganska infekterat mellan oss.
Jag sa en massa saker…
Men jag vill…
…be om ursäkt.
Det gör jag inte så ofta, så det känns stort.
Jag ber också om ursäkt.
Vi kanske kan börja om på nytt.
Vad menar du?
Vi miste vårt barn…
…och det gjorde så ont i mig.
Så pass ont…
…att jag inte vet om jag vill försöka igen. Jag fixar nog inte det.
Så du vill inte…
Jag vet inte vad jag vill.
Jag vet inte om det känns rätt att…
Jag kanske inte ska vara mamma, jag vet inte.
Men jag vill lägga missfallet bakom mig.
Jag vill att vi börjar om.
Jag miste också ett barn.
Du knuffade bort mig när jag behövde dig som mest.
Och nu vill du gå vidare.
Vi har ju inte ens pratat om det.
Det känns som att det enda jag gör är att jaga runt efter dig.
Just därför behöver vi börja om.
I morgon finns jag i paviljongen där vi gifte oss.
Klockan tre.
Vi kan börja om.
Få en nystart.
Det här är inte sant…
Herregud, det här är inte sant. Okej…
Hallå där.
Vill du komma in på lite smaskens?
Kate… Det här är min mamma.
Herregud!
Jävlar! Helvete också!
Jävla fan!
Helvetes jävla skit!
Hejsan!
Hej, jag heter Doreen. Hur står det till?
Äntligen, Doreen. Travis har pratat så mycket om dig.
Han har berättat mycket om dig också, men inte allt.
Vi skulle bara…
Vi hade ju bestämt, men så kom mamma…
Kom in. Kom in, bara.
Nej, vi ska nog åka.
Vi måste köpa en massa julklappar.
Okej, en annan gång.
Jag väntar i bilen, så hinner ni prata lite.
Trevligt att träffas, Kate. Jag såg inget, så att du vet.
-Är det så? -Nej, jag såg allt.
-Det här ska tjejerna få höra. -Hej då.
Hej då, Doreen. Härligt att äntligen få ses.
Förlåt mig!
-Det är lugnt. -Verkligen inte!
-Din mamma ser mig som en naken galning! -Hon är läkare, så hon är van.
-Var hon inte jurist? -Jo, jag sa så för din skull.
Och de där meddelandena jag lämnade…
Tänk inte på det nu.
Visst, om inte barnen hade hört dem.
-Ja… -Det är hemskt.
-Ja. -Och så sa jag fel namn till dig.
Inte undra på att du rusar bort från mig.
Jag rusar inte, jag promenerar lite raskt.
Vad håller jag på med?
Jag kanske håller på att få ett sammanbrott.
Ja, det är lite mycket nu. Man får bryta ihop ibland.
Jag förtjänar inte nån som är så snäll mot mig.
Jo, det gör du. Det gör du verkligen, Kate.
Men vi behöver inte stressa så, och du kan tagga ner.
-Jag gillar dig. -Okej.
Vi kan ta det lugnt i stället. Men jag…
-Jag ringer. -Visst.
Okej, hej då.
Du klarar det här, Kate.
-Du klarar det här. -Ja.
Och din pappa med.
En bit av honom finns på månen. Han var med och byggde månbilen.
Det kan vara det häftigaste jag hört i år.
Säkert…
På riktigt. Som barn var jag helt besatt av Apollo. Jävligt coolt!
Jag vet att du måste åka…
Din mamma bad mig faktiskt att sova här, eftersom hon är på sjukhuset.
Jag kunde ta Seans rum, så att du inte är ensam.
Okej, vill du ha ett glas? Det skulle jag verkligen behöva.
Ja.
Pappa brukade mäta nivån med linjal.
Vi spädde ut det med äppeljuice.
Det märkte han nog.
En klassiker.
Skål för Bud.
Jaha, men… Det verkar ju som att han klarar sig.
Det var lindrigt, sa läkaren.
Ja, men det var ändå en hjärtinfarkt.
Jag vet.
Det… Det är hemskt.
-Förlåt… Förlåt. -Nej.
Jag vill bara inte utnyttja situationen.
-Nej, så klart. Precis. -Du är ledsen för din pappa.
Tror du att det var därför jag kysste dig?
Du skulle ju gå på dejt med en annan man.
Jag kan inte vänta på dig i all evighet. Du har ju sagt att du inte är intresserad.
Vänta nu… Uppfattade du det så?
Du sa ju det.
"Jag är skitkass på förhållanden, jag skulle bara såra dig."
Pratar jag så?
-Du ville bara vara vänner. -Du sa att det var för sent!
Jag kan inte släppa att du låg med Tully.
Jag vet, där brände jag alla broar till det bästa som kunde ha hänt mig.
Det kommer jag att gräma mig för, men jag vill inte göra det ännu värre.
Vår vänskap är viktig för mig.
Ja…
För mig med.
Hur som helst…
-Tack, Johnny. -Visst.
Jag ska nog gå och lägga mig.
Vad gör du?
Jag ville träffa dig. Vad gör du?
Jag ville träffa dig.
Du ville ju inte äventyra vår vänskap.
Nej, men så kom jag på…
…att jag har andra vänner.
Vilken skit du är.
Och så är jag kär i dig.
Va?
Jag körde Johnny till flygplatsen.
Kom, vännen.
Jag är nog fortfarande kär.
Ni hade sex, eller hur?
Ja, helt klart.
Och nu har han åkt.
På riktigt.
Han kommer tillbaka.
Vänta nu.
Är det "Gör om hemmet" eller "Gör om mig hemma" i dag?
Både och.
Tully! Hördu…
Jag har enastående nyheter.
Bolaget blev eld och lågor av dig och Brooks.
De älskade verkligen ert snack och er kemi.
-Ni ska leda programmet ihop. -Skämtar du?
Nej, jag skämtar inte.
Kommer inte på fråga, det är mitt program.
Nej, det är faktiskt mitt program.
Därför ska du göra som jag säger.
Jaså? Då får ni klara er utan mig.
Tjejtimmen med Brooks Banack?
Knappast.
Vi har ett kontrakt.
-Du ska sända om fem minuter. Fixa håret. -Far åt helvete. Jag slutar.
Det finns tjack och gräs. Det där är nog kokain.
Jag vet inte vad hälften av det är,
men ni får det för 3 000. Väskan får ni på köpet.
Jaha, vad säger du?
Polis!
-Upp med händerna! -Visa händerna.
-Vad fan? Jag har inte gjort nåt. -Du är gripen.
-De där, då? -De är med oss.
Helvete!
-Det ordnar sig, vännen. -Rör på påkarna!
Ta det lite lugnt!
Du har rätt att tiga. Allt du säger kan användas…
-Tully? -Kate!
-Tully! Vad har hänt? -Herregud!
De griper henne! Vi skulle sälja nån annans knark.
-Kan jag hjälpa till på nåt sätt? -Nej, vi har läget under kontroll.
-Vart ska Tully ta vägen? -Hon får bo hos sin mormor.
-Jag bor ju här. -Kan hon få bo hos oss?
-Mig gör det inget. -Nej, älskling.
Barn ska inte straffas för föräldrarnas synder!
Jag vet att hon är viktig för dig, men vi kan inget göra.
-Släpp iväg henne nu. -Hon måste få vara hos sin familj.
-Jag är hennes familj! -Såja.
Kom nu.
-Vi måste åka nu. -Nej!
-Sluta nu.
-Nej! -Sluta.
-Släpp henne. -Jag vill inte…
-Sluta! Ni får inte göra så här! -Nej!
-Ingen fara. -Nej!
-Snälla, släpp mig! -Ingen fara.
Släpp mig!
Nej!
Släpp mig!
-Släpp mig, pappa! -Katie-gumman!
Nej, Tully!
-Katie-gumman! -Nej, Tully!
Tully!
Han kom inte.
Jag vet.
Vad tråkigt.
Vilken skit.
Hur visste du…?
Jag stod där och vänta, ifall om att…
Han vill inte ha mig.
Nu drar vi.
-Hej. -Hallå.
Vad gör du här?
Jag kom ut, inför Julia.
Hon kastade ut mig.
Får jag bo hos dig ett tag?
Självklart. Kom.
Herregud.
ALLT FLER GERILLAATTACKER MOT OCKUPERADE OMRÅDEN
KAMPEN FÖR ÖVERLEVNAD I MOSUL
2003 var ett riktigt skitår.
-Japp. -Hoppas att 2004 blir bättre.
Det skålar vi för.
Och jag vill skåla för min nya producent.
Kathleen Scarlett Mularkey.
-Vad pratar du om? -Du behöver jobb, och jag en producent.
-Du har inget program. -Detaljer…
Jag har bestämt mig, och jag erbjuder dig det dubbla mot vad du tjänar nu.
-Jag tjänar ju ingenting nu. -Det tredubbla, då.
Jag menar allvar.
Jag tänker komma tillbaka.
Men nu blir det bättre, eftersom du ska vara med mig.
Vi får vara tillsammans.
Firefly Lane-tjejerna för evigt!
Okej.
Gott nytt år, knasboll.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
Har inte du gått?
Varför ska jag gå?
För att ingen vill ha dig här.
Snälla, Kate. Har du inte straffat mig tillräckligt?
Jag sa att jag aldrig skulle förlåta dig. Hur tolkade du det?
Det här är löjligt.
Det är Buds begravning.
Att du bara vågar komma hit.
Gå nu, Tully. Åk hem.
Jag vill aldrig mer se dig.
Undertexter: Karl Hårding