EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Flot, mor.
Du brugte kun den usynlige bremse tre gange.
Fremskridt!
-Vi kan godt vente lidt med at gå ind. -Nej, det er okay.
Det bliver smukt.
Ja.
-Tully. -Hvad?
Det er vist nok nu.
Det sidder ikke helt rigtigt.
Følg med mig! Kom nu!
Okay. Der.
-Hvem ved, hvem han er? -Walter Cronkite?
Ja, Walter Cronkite.
Hvad betyder det? Hvad ser I?
-Ja. -Udødelighed?
Han udødeliggjorde noget.
Noget, han er kendt for, som andre mennesker ser.
Ja.
Rumkapløbet?
Hvad laver du?
Jeg troede … Kom du ikke først tilbage senere?
Hæng lige en sok på døren, når du er selvromantisk.
Hvad? Jeg læste bare. Litteratur, til forelæsningen.
Skriver Austen piratporno? Om labaner og libertinere?
Hertugindens skæbne.
"Kunne hun mon modstå den flotte staldknægts faste, men dog blide favn?"
Han er symbolet på landbrugskultur i det 18. århundrede…
Fint nok. Hvad er værst?
Hende, der skrev det vrøvl, eller ham på forsiden?
Anastasia Wildhall siger mig virkelig noget.
Jeg får skuldergys.
Hvad?
Skuldergys.
Når man er tændt og får det der gys i skuldrene,
så hårene rejser sig.
Sidder det i skuldrene, er der noget galt.
Jeg kan ikke gøre det rigtigt, når du hele tiden kommer rendende.
Plejer du ikke at blive og fedte for Wiley?
Han aner ikke, hvem stjernen er, om hun så stak ham flade,
og det var ret tæt på.
Stadigvæk?
Jeg skygger åbenbart bare for de vigtigere studerende.
I dag fik vi karakterer for kameraprøven. Han gav mig et C.
-Hvad? -Ja, ikke?
Jeg er kanon foran et kamera!
Han tror, han ved alt, fordi han var reporter.
Ryger mit gennemsnit ned, er jeg på røven.
Hallo…
Ro på.
Det er først et problem på mandag. I weekenden skal vi slappe af,
lade min mor lave maden, mens vi spiller akademikere for familien.
Måske er det mit look. Kan jeg ikke låne dine briller?
Du kan altså ikke løse alt med en makeover.
Kan du ikke bare konfrontere ham forelæseren direkte?
Du har ret. Igen.
Men vil jeg have hans respekt…
…kan udseendet lige så godt passe.
Okay, de er pæne.
Jeg snoldede. Det er seks karat med ægte simulerede diamanter.
Så fine.
Hej, du.
-Morgenmad på sengen. -Du skræmte livet af mig i går.
Jeg blev bare svimmel.
Du var helt væk, da jeg fandt dig.
Alkoreksi. Fest-fluenza, du ved.
Når aftensmaden er cocktails.
-Men du spiste jo mad. -Glem det. Jeg har det fint.
-Er du sikker? -Ja.
Lad mig tjekke.
Tag en tur til lægen for at finde ud af, hvad der skete.
Det er nok bare stress. Seertallene er lidt gustne,
og jeg skal finde en ny producer, og ingen er som Johnny.
Men nok om alt mit pis.
Hvordan gik det i går med den lækre fotograf?
Jeg forduftede i en fart, så han tror nok, jeg er tosset.
Hvad er dit næste træk?
At lade, som om jeg har mavepine
og gemme mig på wc, når han er på kontoret.
Eller du kunne hjælpe ham med de næste billeder.
Det er ikke mit job, men sig frem.
Bed ham lære dig at bruge kameraet,
men lamperne varmer sådan, at du må tage trøjen af.
Nedenunder har du kun…
-…det her på. -Du giver mig altid tøj.
Det er ikke tøj.
Og det var til mig selv, men du har mere brug for det.
Hvad?
Er du ikke lige til at spise med det på?
Niksen.
Ligesom i dine lægeromaner.
Okay, men selv hvis det var realistisk…
Jeg aner ikke, hvornår jeg er klar til sex igen.
Ingen er som Johnny.
Men du bliver klar på et tidspunkt.
Og du fortjener lidt fest i chemisen.
Hvem har også tid til alt det pis? Jeg har den der klaverkoncert derhjemme.
Du må altså melde dig frivilligt til mindre!
Jeg har ikke fortalt dig det værste. Gæt, hvem der også kommer?
-Vel ikke Travis? -Min store dumme pseudo-affære.
Hans datter spiller også klaver. Derfor mødtes vi.
Herligt.
Så sidder jeg klar med bilnøglen, og vil du stikke af, skal jeg nok køre.
-Det er en god plan. -Seriøst?
Vi ringer til skolen og siger, vi er syge, med mors stemme. Og så…
…ryger vi den her.
Hvor har du den fra?
-Det er mors. -Ja, for kemokvalmen.
Jeg må altså fortælle dig noget om min mors kræft.
Er du klar?
Jeg har altså aldrig pjækket før.
Behøver vi tage stoffer? Jeg vil ikke tage en overdosis jo.
-Det kan man vist ikke med tjald. -Ved du det?
-Jeg har heller ikke prøvet. -Nej?
-Jeg er ikke kriminel! -Det sagde jeg ikke!
Er du så med eller ej?
Undskyld. Jeg kan ikke.
Hold da op. Vi gør det altså.
Ja? Kom!
-Det bliver helt fantastisk. -Du er sådan en nørd.
Nu skal vi på eventyr!
Der er åbent.
Jeg ville tale om min præstation til forelæsningerne.
Hvordan det?
Mine andre forelæsere mener, at jeg er enormt engageret.
Jeg sled virkelig med den sidste opgave,
og jeg synes, jeg fortjener en bedre karakter.
Den var ikke god nok.
Du smiler for meget foran kameraet. Som om det, du læser, er løgn.
Det er det jo! Det var rumvæsner på campus…
Ja, og nyheden skulle sælges, som om den var ægte.
-Nogle historier er svære at reportere. -Lad mig lave opgaven igen.
-Nej. -Ny optagelse, ny historie.
-Nej. -Ny Tully. Uigenkendelig.
Lover du det?
Giv mig nu en chance mere.
Du kan aflevere mandag morgen.
-Problem? -Nej. Det er bare…
Jeg skal til Snohomish til min venindes forældres bryllupsdag…
Vil du være reporter, må du ofre dig.
Det er jo en livsstil.
Aflever på mandag, eller du får det C.
-Men min mor laver sine særlige kartofler. -Kate. Journalistik er ikke et job.
-Det er en livsstil. -Hvad betyder det?
Glem det.
Jeg skal læse.
Hallo?
Johnny? Marah?
-Jeg troede, jeg var alene. -Det er mig!
-Jeg vidste ikke, her var nogen. -Hvad er det, du har på?
Det her? Det er bare dumt.
Det er i hvert fald en ny stil.
Det er ikke mit.
-Hvordan har Marah det? -Bedre. Hun er hos Emma.
Vasken var stoppet, så jeg ville lige fikse den.
Jeg havde tænkt at tage mig af det.
Gør mig lige en tjeneste og lys for mig?
-Ja. -Tak.
-Okay. Ja, dér, hvor… -Ja, alt det.
Ja, derinde. Sådan.
Godt.
Så er det ordnet.
Mor? Jeg er hjemme!
Åh nej. Pis!
-Pis. -Skynd dig.
-For fanden da. -Hvad gør jeg nu?
-Hvad gør jeg? -Pis.
-Blad! -Hurtigt, hun kommer.
Hurtigt!
Hej, skat.
Hej.
Skal du øve dig før koncerten?
Ikke, når I er her. Det er jo en overraskelse.
Jeg smutter i bad og gør mig klar, før alle kommer.
Fedt. Jeg skal også gøre mig klar.
Nå, men…
Jeg sætter stolene frem.
-Det behøver du ikke. -Ja, nej. Det er helt fint.
Jeg kan ikke mærke noget. Hvordan skal det føles?
Som om man svæver, ikke?
Her, prøv noget mere.
Det virker nok ikke. Jeg føler mig normal.
Vi tester det. Følg min finger.
Du er skæv!
Okay. Jeg finder en dreng i skoven.
Mørkhåret, blå øjne som Donny Osmond, men … med elverører?
Vi tungekysser helt vildt.
Vi rører ved hinanden, og jeg kan mærke hans, du ved…
Jeg er nok gravid.
Hvad?
Siden Pat…
…har jeg ikke haft det røde.
Jeg håber, jeg får det, men nu er det vildt forsinket.
Jeg er hunderæd.
Tully.
Det skal nok gå.
Ja, men hvis nu jeg er?
Så finder vi ud af det.
Jeg skal nok hjælpe dig.
Uanset hvad.
Jeg har aldrig haft en ven som dig før.
Hvad skulle jeg gøre uden dig?
Jeg skal fortælle dig noget, og du må ikke hade mig.
Jeg sagde jo, at min mor havde kræft … Kate?
Jeg er okay.
Har jeg vildt høj puls lige nu?
-Jeg kan intet mærke. -Nej?
-Jeg er ikke læge. -Jeg får et hjerteanfald.
-Næppe. -Hvad, hvis jeg dør, mens jeg pjækker?
-Er jeg så ikke mønsterelev? -Alt er fint.
-Jeg dør. -Halløj!
Du flipper bare lidt ud. Alt er fint, okay? Se på mig.
Der er ro på, okay?
Okay?
Ro på.
Okay? Du er okay. Kom her.
Jeg vil ikke mere.
Okay.
Vil du udenfor?
Pis.
Hvor ser det fantastisk ud.
Jeg elsker Marah. Det sidder bare i fingrene på hende.
Hun har virkelig også øvet sig.
Vi glæder os! Hun har ikke spillet det for os.
-Det er en overraskelse, så… -Hej, Rita! Hvordan går det?
Fint. Jeg elsker koncerter.
Marah har talent og kan snart spille efter gehør.
Bare vent og se.
Hun spiller det kun for jer.
-Jeg ser lige til Marah. -Ja.
Kom ind og se, Rita. Bare føl dig hjemme.
Hejsa!
-Hej. -Hvad så?
Godt at se dig.
Find en plads.
-Hvem gemmer vi os fra? -Hov! Mor, far, hej!
-Dejligt at se jer. -Hej.
Katie-trut.
Far, mor! Hej.
Hej, college-trut.
-Min skat er hjemme! -Tak, far.
-Det er godt at se dig. Mor! -Hej!
Hvor har jeg savnet jer.
-Hvor er Tully? -Hun skulle arbejde på et projekt…
Vi forstår det godt.
Hun har altid været så stædig med alt det.
Jeg håber, du er lige så flittig.
Ja da. Ja, jeg er. Det skal I ikke være urolige for.
-Godt. -Sean!
Hej!
-Hvordan går det? -Skidegodt.
-Hallo! -Tal pænt.
Han vil bruge sine collegekarakterer til at søge ind på U Dub.
-Nej. -Du kan ikke bare lave burgere.
Ja, for det er jo min plan…
-Jeg har sorteret vasketøjet for dig. -Tak, skat.
Fedt. De vasker dit tøj, mens jeg betaler husleje.
Og derfor har du aldrig rent tøj på?
-Hvad giver du mor i sølvbryllupsgave? -Hun…
Jeg har sagt, jeg ikke mangler noget. Min gave er, at vi er sammen.
-Det mener hun jo ikke. -Nej.
Det er godt at se dig.
Det er ret underligt, ikke?
-Hvad? -Med din mor og min far?
Det er så åbenlyst.
Jeg ved ikke, hvad du tror, men min mor er ikke min far utro.
De er jo ikke sammen mere.
Det ændrer sig måske.
Jeg overraskede dem før, hvor de vist var sammen.
Jeg ved bare, der skete noget. Måske er det slut.
Hej.
-Det skal ikke være akavet. -Nej. Eller det er jeg enig i.
Folk kan tro, hvad de vil, men vi var ikke…
-Ja. -Nemlig.
Vi er venner, men jeg savner at tale med dig.
Hej!
Jeg skulle hente ostebrættet.
-Det er ikke der. -I skabet over ovnen.
Jeg finder en plads.
Pis.
-Mrs. M. -Tully!
Jeg ville være kommet før. Har Kate styr på det?
Hun har det vist fint.
-Okay. -Hvor er det godt at se dig.
Har du stadig lige travlt med jobbet?
Det er ikke bare et job, men en livsstil. Er her ikke ret varmt?
-Her er varmt. -Det kender jeg.
Her.
Giv mig hånden.
Det hjælper.
Jeg får dem stadig.
Hvad?
Hedeturene.
Men de var meget værre, da det var min tur.
Din tur til hvad?
Altså…
Nej.
Jeg er ikke i … Nej!
Det er slet ikke aktuelt.
Er du sikker? Går du og glemmer ting?
Alle glemmer ting.
-Irritabel? -Nej.
Folk kan bare være irriterende.
-Din læge kan teste dine hormoner. -De har det fint. Jeg er kun 43.
Jeg var 44, da det startede.
Hvor sagde du, Kate var?
Jeg ville ikke forskrække dig.
Jeg er da ikke forskrækket. Jeg kommer igen om lidt.
Okay.
Kommunalbestyrelsen forhandler med de uidentificerede rumvæsner,
der trods avanceret teknologi ikke lader til at gå påklædt.
Om det er en race af rumnudister,
eller de blot er immune over for vind og vejr, vides endnu ikke.
Hovsa.
Du forskrækkede mig.
Undskyld.
Er du ikke færdig?
Jeg har ventet, så jeg kan gøre klar til på mandag.
Jeg kiggede forbi…
…for to timer siden. Du er her endnu.
Det skal jo helst være perfekt. Min forelæser er ret kritisk.
Et godt råd er at se båndet uden lyd.
Se dit kropssprog.
Her.
Se godt efter. Dine skuldre er helt anspændte.
Dit blik er reserveret eller koldt.
Jeg tager jo historien alvorligt, som du sagde, og det er faktisk ret svært.
-Men du virker fjern. -Er det skidt? Jeg skal jo være neutral.
Ja, men bevar kontakten til seerne.
Tænk på Cronkite, da han reporterede fra Vietnam.
Oplæsere skal formidle historiens følelser.
Jeg er ingen Walter Cronkite.
Det er han sikkert ked af.
Jeg ville bare hjælpe, for alle sender jo ubevidste signaler.
Og hvad er dine?
Vi taler ikke om mig. Skal vi tage det igen fra en ende af?
-Hej med dig! -Hej.
-Tænk, at du er her. -Ja.
Far brækkede hoften, så jeg hjælper ham for tiden.
Hej, Robbie. Hvad så?
Hvordan går det?
-Godt. -Robbie? Hej!
Hej!
Se lige dig!
Bud? Gider du hjælpe mig?
-Jeps. Hvad i alverden? -Skulle du ikke hjælpe med stegen?
-Jeg gør alt galt. -Kom!
-Ja. -Og slipper for at hjælpe!
-Må jeg nu ikke slappe lidt af? -Stegen brændte på.
Det lyder bare helt surrealistisk.
Det lyder bedre på vinyl.
-Men den her kan du tage med overalt. -Nej, jeg er til vinyl.
Prøv det nu bare.
Godt, hvordan virker den?
Fint.
Lad os se.
Sådan.
-Sejt. -Ja, ikke?
Jo.
-Hvad laver du? -Hvad mener du? Altså, ikke noget…
Jeg kom ikke for det.
-Jamen, vi har da altid… -Ja, da vi var yngre.
Nu er jeg jo gift.
Hvad er du?
Kan du huske Hannah?
Hun blev altså gravid.
Og jeg elsker hende.
Så jeg gjorde det rette.
Hun føder til maj.
-Jeg er ked af det… -Nej.
Tillykke!
Det er da fedt.
Alle på University of Washington var rystede,
da de fik besøg fra det ydre…
Kan du se forskel? Du er åben og imødekommende.
-Jeg kan godt se det. -Det er dit potentiale.
Jeg er karrig med karaktererne, når jeg ser potentiale.
Får jeg så et A nu?
Måske et A minus. Det skal jo ikke være for let.
Må jeg spørge om noget?
Hvorfor vælger du aldrig mig?
Virker det sådan?
Det er sådan! Jeg er ikke dum.
Nej, det er du ikke. Du er utroligt kvik.
Og derfor tøver jeg lidt med at give dig opmærksomhed.
Hvad mener du?
Som lærer skal jeg jo være professionel, selvom jeg måske…
…føler noget for en studerende.
Du hader mig da?
Nej, jeg hader dig i høj grad ikke.
Undskyld, jeg skulle ikke…
-Vi ses til forelæsning. -Vent.
Undskyld.
Jeg kan ikke.
Det kan jeg ikke. Beklager.
Jeg tager et kursus i at skrive kreativt, og det er faktisk ret sjovt.
Forelæseren sagde, min opgave var "levende og lovende".
Det lyder godt.
Så længe du har tid til de rigtige kurser.
Ja?
Hallo?
Er det … Tully!
-Hej! -Hvad med din opgave?
Jeg er færdig, og forelæseren er godt tilfreds.
Selvfølgelig. Med dit fokus og dine talenter.
Du gætter aldrig, hvad der skete…
Stegen er klar. Og der er særlige kartofler.
-Sean! -Senere. Jeg henter ham.
Hej!
Jeg kommer ikke ned.
Hvad er der med dig?
Spørger du taberen, der bor hjemme endnu?
Far siger, jeg skal lade mig hverve.
-Af hvem? -Det er lige meget.
Jeg ved godt, det er surt nu.
Men det bliver bedre.
Når du mindst venter det, kan…
…du møde en, der bare…
…åbner dig.
Robbie er gift.
-Det var trist. -Alle er videre.
Jeg sidder fast her, den evige taber. Jeg vil altid være…
…alene…
Det passer ikke.
Dit liv er kun lige begyndt.
-Der er så mange, der elsker dig. -Ja, men de kender mig ikke.
Jeg gør.
Jeg elsker dig.
Præcis, som du er.
Gid Kate kendte dig bedre.
Jeg troede, du havde sladret til hende?
I fortæller jo hinanden alt.
Som regel, men det her er ikke min hemmelighed.
Hej, hvad laver I?
Vi erklærer bare hinanden evig kærlighed.
Kom, vi skal spise. Kom!
-Hej, smukke. -Hej.
Skulle du ikke mænge dig med Bennifer eller Madonna et sted?
Madge aflyste.
Madge aflyste. Må jeg få en af dem?
Hent selv. Bordet bugner af mad.
-Ja, men du står med… -Hej!
Hejsa!
Hej.
-Er jeg pæn nok? Jeg var til pilates. -Ja, du er helt perfekt.
Har du set Kate?
-Hun er der. Vi ses. -Okay.
Hej.
-Velkommen til mit mareridt. -Jeg sveder tran.
-Kan vi ikke smutte lidt? -Jo tak.
Jeg kyssede Johnny.
Hvad?
Det skete bare.
Jeg kom ind, han lå under vasken og rodede i undertrøje.
Og pludselig gramsede vi løs på hinanden.
A la Anastasia Wildhall.
Det var, ligesom da vi først mødtes. Jeg havde helt glemt følelsen.
Det var også som at kysse en fremmed. Sådan lidt forbudt.
Så kom Marah hjem. Vi lod som ingenting for ikke at forvirre hende.
Hvad tror du, det betyder? Måske er vi ikke færdige med hinanden?
-Lyder det tosset? -Nej.
Jeg må have noget luft.
Du sveder godt nok. Er du okay?
Ifølge din mor er jeg i overgangsalderen, så nej.
Ignorer hende. Hun giver mig nye diagnoser hver dag.
Men hun har nok ret. Min sidste menstruation var vist…
Det var afsnittet med Emeril … Jeg havde de vildeste mavekramper.
Det er mere end en måned siden.
Det må være det!
-Overgangsalderen. -Pyt. Så slipper du for tamponer.
Du kan gå i hvide bukser.
Men ikke få børn.
Det vil du jo ikke.
Men det er rart at have muligheden.
Jeg kan ikke lide syltede agurker, men kan jeg ikke få dem…
Mor? Vi starter nu.
Okay, kom. Nu gør vi det her.
Det gør vi.
Mrs. M., hvor er det godt. Du har sat musik på.
Det er vores sang.
Ja, det er. Kom og spis, unger.
Jeg vil gerne udbringe en skål.
Mr. og mrs. M., for mig er I to det perfekte par.
Ingen er perfekte,
men det er så vildt at se to, der stadig er forelskede.
Det håber jeg, vi alle vil finde.
-Skål for de næste 25 år. -De næste 25.
Skål!
-Smukt. Tak. -Tak, søde.
-Fortæl os nu alt om forelæsningerne. -Ræk mig kartoflerne?
Opsøgende journalistik er spændende. Jeg er glad for Chad Wileys kursus.
-Det er udfordrende, men sliddet værd. -Ja?
Slid er godt. Ingen har lovet, det var let.
Kartoflerne?
-Hvordan går det her? -Godt.
Margie har gang i haven, og Sean overvejer jo at lade sig hverve.
Jeg har noget til jeres mor.
-Bud! -Ræk mig kartoflerne?
Du ville ikke have noget, men den slags lytter jeg aldrig til.
Åbn nu.
-Okay. -Det er sidste nye teknologi.
Er den ikke lille?
En håndstøvsuger!
Nu skal du ikke hive støvsugeren op og ned ad trappen.
Tak, hvor er du sød.
Selv tak, skat.
-Du skulle læse en opgave, vi skrev… -Ræk mig kartoflerne?
Den bliver vores billet til alle praktikpladserne.
Jeg henter sgu selv kartoflerne.
Vil andre have? Far?
Hej, du.
Hvorfor er alle i familien så falske?
Hørte du den gang pis?
Sean vil da ikke i militæret. Mor vil ikke have en håndstøvsuger.
Og din tale … Tror du seriøst, de stadig er forelskede?
Hvad laver du? Du ryger ikke.
Er det nelliker?
Hvornår er du blevet prætentiøs?
Er det nu forbudt at prøve noget nyt?
Hvad?
Du hader, når jeg gør noget nyt.
Du bestemmer, hvad jeg ryger, hvem jeg flirter eller ikke flirter med!
Hvilke kurser, vi tager…
Jeg vil bare hjælpe dig mod den fremtid, vi har planlagt.
Nej, som du har planlagt.
Du er som en døende stjerne, der river alt med sig.
Du er en bedre datter end mig for mine forældre.
Det er, som om det er dit liv, og jeg er vedhænget.
Jeg troede, vi var et team, eller er det bare løgn?
-Nej, det troede jeg også. -Hvad vil du så nu?
Det ved jeg ikke, men jeg finder ud af det.
Jeg søgte…
…et semester i London.
Om skønlitteratur.
Okay, jeg ved ikke…
-Jeg ville ikke sige det sådan her. -Så du sagde intet?
Og du siger, din familie er falske? Din hykler!
-Jeg vidste, du ville flippe ud. -Jeg flipper ikke ud.
Jeg kan klare mig uden dig Tag bare til London. Det er fint.
Han er bare så nervøs.
Du er mere nervøs.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker også dig.
Gid jeg havde valgt noget lettere.
Bare jeg ikke spiller forkert.
Ja, også mig.
Velkommen!
Det var mig en glæde at undervise jeres børn.
Først har vi Marah Ryan.
Marah!
Hej!
Hej.
Er du okay?
Jeg prøver.
Det var … vores sang.
Kort efter Rachel døde…
…tudede jeg hos købmanden,
fordi de spillede muzak-versionen af "Can't Fight This Feeling".
Jeg kunne ikke kæmpe imod.
-Det her er ikke det samme. -Og det gør ondt.
Kom her.
Jeg ville ikke afbryde.
Og derfor gik du midt i koncerten?
Nej, hold da op!
-Hun er ked af det. -Jeg talte lige med min kone.
-Du har åbenbart noget imod mig. -Det kan du fandeme tro.
Er jeg skyld i jeres problemer? Fint nok.
Jeg skred ikke fra familien for at finde mig selv.
-Hold da op! -Far!
Så det passer.
-Marah, skat… -Nej! I taler ikke til mig!
-Marah, kom her. -Nej…
Det var vildt. Jeg tager aldrig stoffer igen.
Jeg er stadig småskæv.
Hvad med dig?
Det ved jeg ikke, men jeg er sulten.
Det er jeg også.
Men jeg er måske bare gravid.
-Og din mor er ikke hjemme? -Nej, hun hjælper på sygehuset.
Jeg har en. Okay, hvad er værst?
H. R. Pufnstufs ansigt eller Frankenstein Juniors stemme?
Når han synger eller taler?
Pis. Hun er hjemme.
Vent.
Hvem er det?
-Tak. -Selv tak.
Så…
Aner det ikke.
Kom nu. Vi tager hjem til mig.
Kate, kom nu.
Måske er han en af de frivillige fra sygehuset?
Måske.
Tag nogle kager i køkkenet. Jeg skal sådan tisse.
Hvad er klokken?
Den er … 14:30.
Jeg sov som en sten.
Ja, behandlingerne er ret hårde.
Min tante Georgia havde også kræft.
Men nu har hun det godt.
Det får du også. Det ved jeg.
Hvad snakker du om?
Tak.
Kate?
Hun smuttede.
Hvorfor siger du til folk, jeg har kræft?
Det var drønforkert. Jeg ved slet ikke, hvad jeg skal sige.
Hvorfor ved han, hvor ostebrættet er?
Han hjalp med noget forældrehalløj og blev til en drink.
Der skete intet.
Definer "intet".
Du ejer mig ikke. Det ved du godt, ikke?
Selv hvis vi var sammen, kan du ikke bare slå folk.
Ja … Du har ret.
Undskyld.
Jeg så jer sammen, og…
…blev bare vred.
Nu tror Marah, at jeg…
Det vil ændre alt. Da jeg opdagede, at min mor…
Det ændrede alt.
Hvad jeg følte for hende og om ægteskabet.
Vi taler med hende.
Forklarer det.
Jeg tror…
…hun fik tingene galt i halsen, da hun så os i morges.
Det gjorde jeg måske også.
Nej.
Jeg ville jo gerne.
Jeg savnede dig.
Selvom du driver mig til vanvid.
Så…
Hvad siger du? Siger du, at…
Vil du måske prøve…
Det ved jeg ikke. Ville du så blive?
Jeg ved, du synes, jeg er egoistisk.
Det er jeg måske.
Men jeg ved bare, jeg må lave noget vigtigt.
Jeg skal finde det "jeg", der ikke er din mand eller Marahs far.
Bare mig.
Jeg vil da også gerne en masse.
Ja, men jeg har haft brug for det i så mange år.
Og jeg vælger altid dig og Marah.
Det er uretfærdigt.
Undskyld.
Jeg vil stadig have dig.
Men … jeg er nødt til det her.
Du kan ikke elske os og så rejse. Du sætter livet på spil,
mens jeg venter på, om du kommer hjem! Nej, det er slut.
Vil du ikke have kartoflerne?
Jeg er ikke sulten.
Er du okay, Katie-trut? Skete der noget i skolen?
-Næ, det var dødssyg tirsdag. -Okay.
Hej, mrs. M.
Hej, Robbie.
Fedt, du har den med.
Mor, må Robbie og jeg gå op?
-Ja, men stil din tallerken væk. -Okay.
Hej, mr. Mularkey.
Hvordan går det?
Godt.
-Kate. -Godt, kom.
Hvad med dig? Noget nyt fra sygehuset?
Kun, hvis mangel på tungespatler tæller.
Det gør det da. Det her smager godt.
Tak.
Må jeg komme ind?
Hvorfor spørger du, når du er inde?
Undskyld. Jeg hadede, når min mor gjorde det.
Jeg dropper klaver.
Jeg ved, du flipper ud nu, men jeg vil ikke mere.
Okay.
Må jeg være med?
Ja, fint.
Ram ham til højre.
Hvordan?
-Tryk på X. -Ja.
Vælg så armbrøsten.
Mor, du løber lige ind i muren.
Vi havde kun Pong som barn.
Jeg ved godt, det har været svært.
Jeg er ikke perfekt. Det er ingen forældre.
-Det lærer man, når man vokser op. -Pas på lavaen.
Tal dog med mig. Også selvom eller især når du er vred.
Du skal ikke gå og gemme på det.
-Gider du tie stille? -Ja, undskyld.
-Jeg skal koncentrere mig. -Fint.
Du kan altså godt tage kortet.
Hvordan?
Okay. Gå hen til det.
-Ja? -Tryk på B.
-B! -Det gør jeg jo.
Nej, lad mig gøre det.
Tak.
Jeg fik det!
Ja.
At have børn virker totalt umuligt.
Jeg kan ikke forestille mig det, og…
…du gør det sgu hver dag.
Ja, men ikke alene.
Vi var altid sammen om det, og det er mere skræmmende nu.
Selvfølgelig er det det.
Men du har altid været stærk nok alene,
selv når du ikke vidste det.
Så…
…hvad er svaret?
Aner det ikke.
Hvad betyder to streger?
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen