CESTA SVATOJÁNSKÝCH MUŠEK
Kdy už je pozdě hledat lásku?
Společná studie dvou prestižních univerzit
dospěla k závěru,
že svobodné ženy starší 35 let
mají větší šanci zemřít při teroristickém útoku než se vdát.
Mnoho mladých pracujících žen
může mít pocit, že najít manžela a mít děti je něco,
co lze odložit na později,
ale oddalování svatby může znamenat zůstat navždy družičkou.
- Skvělé zprávy. Moc zajímavé. - Díky, Carol.
Carol zkouší skateboard bylo super.
Docela jízda.
- Co hlava? - Dobrá. Helma to ztlumila.
- To je dobře. - Jo.
Tak mě napadlo,
jak jsi ověřovala fakta u toho příspěvku o ženách nad 35?
- Co tím naznačuješ? - Nic.
Jen mě zajímá, jak děláš rešerše.
O té studii informují všechny přední stanice.
- Je z Harvardu. - Takže odpověď zní, žádné rešerše.
Fajn.
Vím, že je to pro nás špatná zpráva. Viním naši sexistickou společnost.
Ale můj úkol není, aby se lidi cítili dobře.
Ne, ale když se kvůli tobě budou tisíce žen v Seattlu cítit hrozně,
měla by sis aspoň ověřit, že je to pravda.
Pitomá Carol. Radí mi, jak mám dělat svou práci.
Radím jí já, jak se nahastrošit a dělat ze sebe blbku?
Mě o novinařině poučovat nemusí.
- Nějak tě rozhodila. - Ne, je mi to fuk.
Můžu za to, že si chlapi nechtějí brát ženy nad 35?
- Nestřílej posla, Carol. - Aha, teroristi...
Obvinila mě, že jsem si neověřila fakta.
- A ověřila? - Ověřila co?
Jestli nám Harvard lže?
Navíc o tom píšou všichni. Newsweek to má na titulce.
Já se Carol nedivím. Hrozná zpráva.
- Vyděsila mě. - Čeho se bojíš? Bereš si Thea.
Devět let před termínem. Jestli teda stanovíte datum.
Já se snažím. Je to těžké.
Chce se brát v létě, ale vlhko, krepatění... Na podzim je zima a na jaře prší...
Jestli nejsi na svatbu připravená...
Jsem připravená.
S Johnnym jsem se rozešla jen proto, že jsem připravená.
- Dobře, když to říkáš. - Ano.
A přesně to řeknu...
10. května.
Perfektní. Už neprší, je teplo, ale ne moc vlhko. Rozhodnuto.
Theo a já se vezmeme na jaře.
Ale to je za pár měsíců. Chtěla jsem s tebou ještě chvíli bydlet.
Nebudu nic odkládat. Nenechám se zabít teroristy.
- Úplně jsi to nepochopila. - Čas běží.
Ahoj Theo, to jsem já.
Zavolej Pip a Kitty, ať si koupí letenky,
protože v květnu se bereme.
Já tebe taky.
Tak jo.
Jo! Jdeme do toho.
Skončí tahle směna někdy?
Jsou to hrozný troglodyti.
Ne jako Sam.
Je tak vyspělý, kultivovaný, světaznalý a má šmrnc.
Jaký Sam?
Sam Waverly.
Myslíš pana profesora Waverlyho?
- Řekl ti, ať mu říkáš Same? - Ne, ale brzy řekne.
Jsme na sebe napojený.
- Je děsně starej. - No a?
Čas je jenom iluze. Nehraje roli.
Jasně, Mlho.
Ale stejně tě můžou vyloučit, že spíš s učitelem.
Jenom když nás chytí.
Budete se jenom dívat, jak ničí restauraci?
- Poslouchejte. - Jasně že ne.
Ach, Coopeo, Coopeo.
Proč jsi jen kakalo?
Sklapni, blbečku. Víš, že mi jde o kredit navíc, ne?
Coop rád hopsá v legínách.
Sklapni.
Taky bych hopsal v legínách, kdybych mohl líbat Tully Hartovou.
- Můžeš mi políbit prdel. - Když se mnou půjdeš na ples.
Sni dál.
Fotbalisti z Barbary Lee Ellisový jedou!
Touchdown!
Hele, co říkal trenér?
Lidi k nám vzhlížejí.
Buď jim vzorem.
Co s tím mám dělat?
- Zařídím to. - Tak jo.
No tak, prostě se obleč. Jdeme pozdě.
Jako by mi na hlavě chcípla veverka. A nemám co na sebe.
Vem si tu růžovou paruku od Tully a můžeme jít.
Je to rozlučka s Carol. Nikdo tě nebude soudit.
Naposledy mě viděli, když jsem byla mladá a pevná
a měla jsem obě prsa.
Jo, máš o prso míň.
Ale nakopala jsi rakovinu do zadku.
Ani ozařování tebou neotřáslo. Jsi bojovnice.
Unavená, zvadlá, opotřebovaná bojovnice, která nemá co na sebe.
- Pojď sem. - Nenuť mě tam jít.
Doufám, že jsi připravená, Tallulo.
- Pane jo. - Kde je Celeste?
- Něco má. - Škoda.
Nestojí o naše řeči o starých dobrých časech?
Snažil jsem se ji nalákat na ředěné drinky,
sedm druhů pomazánek, ale marně.
Šokující.
Viděl jsem ten dokument.
Jo. Hoří, má Antarktido. Chytrý.
Díky.
Silný film.
- Jaká jsou čísla? - Bombastická.
Vážně?
No, bombastická na poměry PBS.
Takže zhruba sto lidí, čtyři sta koček?
Připadáš si vtipnej?
A jéje.
Panebože.
Ty brďo! To je jak projít časovým portálem.
KPOC. Nic se tu nezměnilo.
Ty jo, dokonce to tu je i stejně cítit.
Johnny, Kate. Jste to vy?
Carol, gratulujeme!
Aha, objímačka.
Ani trochu ses nezměnil, Johnny, ty fešáku.
Kate, vypadáš...
Jako že mám rakovinu.
Ano.
Omlouvám se, já...
To nic. Skončila jsem s ozařováním a cítím se fakt dobře.
A prognóza je vynikající.
- Jo. - Jsi statečná holka.
Jo. Jsem hrozně statečná.
Ale odchod do důchodu! Gratulujeme.
Co budeš dělat s volným časem, Carol?
Cokoliv budu chtít. Zdejší penze je spíš pro vandráky.
Ale koupila jsem akcie Microsoftu při Carol zkouší investovat.
Takže jsem zajištěná... navždycky!
Musím to tu obejít. Pojďte si dát něco k pití!
- Jo. - Jo.
Tady je máme.
- Ahoj! - Ahoj, Johnny.
Jak se vede? Ahoj, Kate.
Ty šaty. Vypadáš krásně.
Díky. Vím, že tě navedla Tully.
- Ne. - Promiň, mám z ní bobky.
- Jsi chytrej chlap. - Hej.
Asi jsem umřel a jsem v nebi, protože vidím anděla.
- Mutte, tak ráda tě vidím. - A já tebe.
Johnny, kámo, občas zavolej zpátky.
Promiň, chlape. Nestíhal jsem.
Tully, sporťák Dan. Přišli jste spolu?
- Je to tak. - Jo.
Já vždycky říkal, že jste si souzení.
- Ne, nejsme spolu. - Ne.
Jasně. Nekrmit bulvár. Chytrý.
- No... - Jo.
Dáme si ten drink? Pojď.
- Co teď děláš? - Spoustu věcí. Kde mám začít?
Jsem pořád kameraman. Pořád tu pracuju, 25 let.
A...
To je asi tak všechno.
- Vypadáš skvěle. - Super.
Dík. Nestěžuju si. Jsem nejšťastnější chlap, co znám.
A teď moje budoucnost.
Vezmeme se s Coopem?
„Vyhlídky nejsou dobré.“
„Zeptej se později.“
Ztrácíš s Coopem čas.
Jak se máte vzít, když se k tobě na veřejnosti nemá?
Má se ke mně.
Jako k osobní obsluze v Burger Planet.
- Ne jako ke své holce. - Nejsem jeho holka.
- Nezaslouží si tě. - Neznáš ho, když jsme sami.
Mezi lidma je to blbec.
Není připravený o nás lidem říct. Nevadí mi to.
Máme se rádi a je to romantické a úžasné.
A už jsme přešli na druhou metu.
Příště ho možná pustím na třetí.
Na rozdíl od tebe a Samíka už jsme ve hře.
Mám do toho jít s profesorem Waverlym?
- „Nejspíš ano.“ Vidíš, souhlasí. - Fuj. Tully, to nemyslíš vážně.
Proč?
- Je to špatné. - V čem?
Líbí se mi.
Inspiruje mě.
A je hezkej
a sexy a vidím, že se mu taky líbím.
Je mi fuk, že mě učí.
Suzy Owensová loni spala s Melrosem a nic se nestalo.
Akorát se celý březen bála, že je v tom.
Všichni vědí, že na sebe jen upozorňovala.
Tully, co vlastně chceš dělat? Jít s Waverlym na ples?
A ty jdeš s Coopem na ples?
To bylo hnusný.
Jo. Ty jsi na mě taky hnusná.
- Mám o tebe starost. - Já taky!
Tak už o tom nemluvme.
Budu jedině ráda.
Skvělá práce, Tully.
Opravdu jsi to prožívala. Úplně mě to dojalo. Dobrá práce.
Díky, pane profesore.
Coope, nedrž se tak zpátky.
Hraješ Romea, jako že je nad věcí. Ale není.
Je to beznadějný romantik a neovládá se.
Holt jsem pohodář.
Tak to zkus. A zapracuj na balkonové scéně.
- Můžu si to napsat na ruku? - Ne.
Až vstoupíš na scénu, budeš nervózní, budeš se potit a rozmaže se to.
A než se naděješ...
Vychází sumci, přišla fúrie?
- To nechceme. - Já se nepotím, trenére.
Ani když hraju fotbal, ani v přiblblý hře.
Jsi člověk, Coope. Neplýtvej čas předstíráním, že se nepotíš.
Neboj se projevit city.
Piš hloupé básničky.
Zpívej nahlas, falešně, z plných plic,
zvlášť když se stydíš přiznat, že se ti ta písnička líbí.
Dej do školního představení všechno, co máš.
Neboj se vypadat hloupě. Potit se je lidské.
Být mladý - božské.
A o ten dar přijdeš dřív, než se naděješ.
Tak toho využij. Dokud můžeš.
Tak jo, už jsem toho napovídal ažaž.
Můžete jít.
Promiň, dneska nikam nemůžu. Mám směnu v Burger Planet.
Ale středy jsou naštěstí mrtvý,
tak budu vzadu.
Sama.
Flákat se.
Super.
- Tak čau. - Čau.
Dobrej.
Moc se mi líbilo, co jste říkal o tom pocení.
O tom, jak nemáme dbát na to, co si myslí ostatní, o umění a čase
a jak toho máme využít.
Díky.
Jo.
Nevadilo by vám si se mnou projít text?
Mám problém s prvním jednáním a chci to procítit a nezkazit to.
Chceš na sobě pracovat, skvělé.
Jdu do toho.
Super. Díky, Same.
Byli jsme tak mladý a blbý.
Je to jako být na tripu. Je to zvláštní se sem vrátit.
Když je řeč o drogách, tamhle jsme se líbali na extázi.
To byl fajn den.
A tamhle jsme se milovali na mixážním pultu.
Sakra, neuvědomila jsem si, jak jsou ty luxfery průsvitné.
Myslíš, že nás viděli?
Ne, všichni jeli na kokainu a na adrenalinu. Osmdesátky.
Pamatuješ, jak jsme tu zůstali dýl, měli sex na stole a chytl nás vrátný?
S tím sexem v kanceláři jsme to rozjeli.
Jo, trochu.
A vzpomínáš, tamhle jsi mě drze a velmi odvážně políbil,
když jsem byla zasnoubená s jiným.
O čem to mluvíš?
Nevíš, žes mě políbil, když jsem byla s Theem?
To tys mě drze a překvapivě políbila, když jsi byla zasnoubená s Theem.
Cože? To je šílený. Zaprvé bych to nikdy neudělala.
A pamatuju si to jako včera.
To já taky.
Bylo to po živém vysílání, jak Tully zaklela.
Jo, vzpomínám si.
- S Theem jsme určili datum svatby. - Zlomilo mi to srdce.
A byls naštvaný, ztratil jsi hodinky.
- Vzpomínám si. - Chtěla jsem tě uklidnit.
Svými rty.
- Ne, políbil jsi mě ty. - Jo, ale až po tobě.
Nezačal bych si. Bylas zasnoubená. Pravidla.
To je absurdní. Začal sis.
- Ty... - Mutte. Dotaz.
Kdo z nás dvou by spíš hodil zásnuby za hlavu
kvůli polibku v páchnoucí místní redakci?
Myslíte tu vaši líbačku po Tullyině sprosťárně v živým vysílání?
- Jo. - Jak to víš?
Pamatuju si to.
- S Nigelem jste určili datum. - Theem.
A já trpěl, protože jsem v tom byl pořád až po uši.
Nejvíc mě dostalo, že ho podvádíš s ním místo mě.
Skoro nikdo tu nebyl,
po vysílání jsem testoval kameru
a omylem jsem to celý natočil.
- Sakra. - Ty jo.
Nešpehoval jsem.
Ne, bezva. Tak kdo koho políbil?
Netuším, ale ta páska asi ještě bude v archivu.
Díky.
Najdu tu pásku a dokážu ti, že ty jsi ten bídák.
Vy se nikdy nezměníte. Miluju to.
Jsem sice bídák, ale políbilas ty mě, ty dračice.
Kdo by čekal, že ta osina, co tady seděla,
jednou bude slavnou Tully Hartovou?
Já. Já bych to čekala.
Úplně přesně jsem věděla, kam mířím.
Přiznej, žes taky věděl, že jednou budeš slavný.
Měl jsem spoustu snů.
Některé se splnily.
Některé ne.
Chudák bohatej chlapeček
ve svém mezonetu
s prací snů a úchvatnou přítelkyní.
Co se tak tváříš?
Nic.
Se Celeste jsme se pohádali. Proto nepřišla.
- Já myslela, že něco má. - Jo, pifku na mě.
Proč?
Protože je jí 34 a všechny její kamarádky se vdávají a rodí děti.
A prý každá neprovdaná žena nad 35 má větší šanci, že ji zabijou teroristi.
Ne. Ta studie je stará 20 let a naprosto nepravdivá. Věř mi.
To je fuk. Celeste se chce vdávat. Brzy.
To je velký.
Je připravená, ale nevím, jestli jsme připravený my.
Nevím, jestli vůbec někdy budu.
Asi ne. Jako já a Max.
Kdo je Max?
Můj bývalý manžel.
Cože? Tys byla vdaná?
Mezi rokem 1985 a tvým vítězným návratem do Seattlu
jsem měla svůj život.
Já vím, ale nikdy bych tě netipl na manželství.
Já sebe taky ne.
Ale stejně jsem do toho šla.
Zbavila jsem se strachu a požádala ho o ruku.
Celá Tallulah Rose, všechno řídit.
Posloucháš vůbec?
Umlčela jsem v sobě hlasy, že nejsem připravená,
a skočila jsem do toho rovnýma nohama.
A řeklas „bývalý manžel“.
Technicky vzato ani to. Svatba byla anulována.
Promiň. Mám se řídit tvou radou?
Dobře, zapomeň na Maxe.
Jde o to, že na vyřešení týhle věci nemáš nekonečno času.
Ideální chvíle neexistuje.
Přesto se musíš rozhodnout.
Jako Kate. Ta rakovina byl varovný budíček.
Zítřek není samozřejmost. Můžeš vmžiku přijít o všechno.
Takže jestli ti na Celeste záleží, neztrácej čas. Prostě do toho jdi.
DRAJV DANNYHO DIAZE
Madam, myslím si, že to neznamená, že se nikdy nevdáte.
Vyřídím to panu řediteli.
Já? Je mi 26.
Vlastně jsem zasnoubená.
Prý doufá, že mě zabije terorista.
Všichni chtějí střílet posla.
Co se děje? O kom tam píšou?
O Jane Pauleyové, která neví, že je tvou rivalkou?
O nikom.
- Copak? - Promiň.
Za co se omlouváš?
Vím, že ti chybí.
Nechybí.
- Jistě tě štve, když se ti to připomene. - Neštve.
Já to chápu. Ty a Danny se rozejdete.
Odstěhuje se do New Yorku, proslaví se a pak o něm máš číst v časáku?
V den, kdy máš tu deprimující reportáž?
O těch svatbách?
Ani omylem, nejsem Carol.
Jsem mladá a úspěšná. A vdávat se nechci.
A na sporťáka Dana nemyslím. Vůbec.
Musím něco vyřídit. Čau doma.
Ahoj.
Nechceš mi koupit drink?
Drink už máš.
A co teď?
- Jsi tu na té farmaceutické konferenci? - Jo.
Takže ti tohle všechno platí firma?
Jo.
Říkalas, že jsi z Pittsburghu.
Prý je to krás...
Promiň.
- Promiň. - Co?
Já...
Já nemůžu.
Pořád miluju svou bejvalku.
To je v pohodě.
Nemusíme se zamilovat.
Myslel jsem,
že se tady budu cítit líp, ale necítím.
Jenom mám pocit, že ji podvádím.
Což je blbost.
Vím to, ale...
Stejně ti děkuju.
To je fakt krásný, Jimmy.
Johnny.
Ale taky otravný.
Chci si totiž jenom zašukat.
Jo. Rozumím.
Teď musím jít do baru
a začít znova od nuly.
Jo, to je opruz. Fakt mě to mrzí.
Cítím se hrozně.
To je fuk.
Podělaný Britové.
Tull, je skoro půlnoc! To jsi celou dobu nakupovala?
Ne, pracovala jsem.
Nejdřív jsem nakupovala. Mám pro tebe dárek.
Tady je.
Dárek k zásnubám.
Tak nějak. Je pro tebe a Thea,
ale spíš pro nás, až spolu po svatbě budem koukat na filmy.
Moc se mi líbí.
Taky jsem koupila tuhle blůzu, tyhle náušnice...
- Pěkný! - A čtyři páry bot.
To je hodně.
- Neslyšelas o terapii nakupováním? - Takže máš depku.
Ne, byla jsem naštvaná na Carol a tu blbou reportáž.
A taky mi možná tak trochu chybí Danny.
Víš, co jsem udělala?
Utratila jsi nemravnou sumičku za boty? Tyhle jsou mimochodem parádní.
Jo, ale pak jsem se vrátila do práce a vrhla se na rešerše.
A... Carol má možná pravdu. Ta studie je možná kravina.
Carol měla pravdu a Harvard se spletl?
Myslím, že média včetně nás na to skočily kvůli šťavnatému titulku.
- Dobrá práce, Tully Hartová. - Díky.
Teď musím přesvědčit Stana, abychom vydali dementi.
Máš můj obdiv.
Tvrdou kritiku jsi obrátila v solidní práci.
Lepší reportérku neznám. Jsi lepší než Jane Pauleyová.
Dobrý pokus.
Ty boty mi vrať.
Prosím, pane.
1,20 $ za burger, hranolky a kolu?
Inflace se vymkla kontrole.
Mohla bys to tu na chvíli vzít?
Musím něco vyřešit vzadu.
Dobře.
Kate Mularkeyová, přivádíš mě k šílenství.
A jsi nejvíc sexy kočka, co znám.
Věřím ti.
Jak to myslíš?
Věřím, že si to myslíš.
Jasně, že jo.
Tak proč ses minule choval, jako bych neexistovala?
Vnímal jsem tě.
Podals mi mokrý ubrousek.
Pomohl jsem ti.
Vím, že mě máš rád, Coope.
Akorát...
Proč nechceš, aby ostatní věděli, že mě máš rád?
Je to spíš...
Cítím tlak. Každou vteřinu, každý den.
Jsem kapitán fotbalového týmu. Jsem Romeo ve školním představení.
Furt mám někoho za zadkem.
„Coope, přihraj. Nauč se text.
Horší se ti známky, protože házíš míčem a učíš se text.“
Můj táta, kamarádi, trenér,
všichni mě soudí.
Ale pak jsem s tebou.
A když jsme jenom my dva
a nezáleží na názoru nikoho jinýho...
můžu být sám sebou.
A jsem šťastný.
Projednou.
Kéž bys věděla,
jak moc chci křičet tvoje jméno ze střechy Burger Planet.
Já tě neskrývám, Kate.
Chráním nás.
Před nimi a jejich kecy.
Zasloužíš si, abych tě chránil.
Jdu si jenom... pro špek.
- Hledal jsem záchod. - Je na konci chodby.
- Jasně. Promiň, že jsem sem vtrhl. - Dobrý.
Není to tak, jak to vypadá.
Máš tajný poměr s největším krasavcem ve škole?
Určitě se mi chceš pomstít a všem to vykecáš
a zničíš to nejlepší, co se mi kdy stalo.
Klidně to udělej. Je mi to fuk.
Co?
Nikdy bych...
Kate, no tak.
Umím udržet tajemství.
A pak mě políbil a bylo to...
Jako bych po zádech spadla do bazénu plného tekutého štěstí.
- Ty jo. Francouzák? - Oui.
- Sáhl ti na prsa? - Jo. Super.
- Sáhla jsi mu na... - Ne. Zatím ne.
Ale cítila jsem ho na stehně a bylo to...
To je romantika.
Když jsme spolu, jako bych se přenesla někam mimo čas.
Do bezčasí.
Bere tě na ples?
Je to za měsíc a půl. To je pořád daleko.
Nejspíš půjdeme spolu, asi ve skupině.
Já nevím. Popravdě jsem o tom ještě nepřemýšlela.
Pořád nemůžu uvěřit, že mě registruje.
Proč?
Patříš mezi nejzajímavější lidi na škole.
Díky.
Už jsme spolu dlouho nikde nebyly. Pořád tě baví Risk?
Je nemožné bránit Madagaskar ze severu?
Co si příští týden zahrát?
Jestli jsi zvládla dostat kluka jako Coop, možná taky někoho seženu.
Proč by ne. Máš spoustu času.
Čas tak letí.
Třicet let na jednom místě. A v okamžiku je konec.
Je to šílený.
Mám pocit, že mi před týdnem bylo 21.
A včera 30. Dneska ráno se probudím a je mi...
Stejně jako mně, když jsi tu začínala.
Sakra. Opravdu?
- Určitě sis myslela, že jsem děsně stará. - Ne.
Trochu.
Takže teď jsem asi stará já.
Ne tak stará jako já.
Pořád jsi dobrá. Proč končíš?
Bylo načase.
Už jsem všechno vyzkoušela.
A co dál?
Cestovat, vidět svět.
Možná zajedu i na Antarktidu,
abych viděla ty tučňáky císařské z tvého dokumentu.
Ty ses dívala.
Došly mi prášky na spaní.
Je fajn vědět, že hrozba klimatické katastrofy tě uspává.
Kvůli zkáze naší planety nemůžu usnout.
Ale sledovat, jak skrýváš svůj talent, je nuda.
Že jsem skrývala svůj talent? Byla to smysluplná práce.
A všech pět lidí, co to viděli, ti děkuje.
Tully, ty patříš mnohem většímu publiku.
Jako tvůj starý pořad.
Takže místo reportáže o největším problému naší doby
se mám držet tipů, jak randit.
Holčičí hodinka ženám říkala, že je podstatné, na čem jim záleží.
Že záleží na jejich vnitřním životě. Že záleží na nich.
Ale ty sis vždycky přišla nad věcí.
Co tím sakra myslíš? Ten pořad jsem dělala roky.
Ale přišla sis tak trochu povýšeně, jako vůči mně, když jsi dělala tady.
- Nikdy jsem neměla pocit... - Houby.
Myslela sis, že jsem tragéd.
A je mi to fuk.
Pootevřela jsem dveře, které jsi ty rozkopla.
Jsem na to hrdá. A jsem hrdá na tebe a na všechno, cos dokázala,
nejenom seriózní novinařinu.
Víš, jednou to snad budeš cítit stejně.
Takhle trávíš večírek? Ty jsi teda exot, Mularkeyová.
Johnny hledání vzdal, ale já ne.
Co hledáte?
Jak jsi do éteru řekla „do prdele“, to byl únor ’86?
Březen. Ani mi to nepřipomínej.
Málem mě vyhodili. Bože!
Teda vy mi s Carol dáváte.
- Jak to myslíš? - Carol si myslí, že mrhám talentem.
Nestojím o moderování další pitomé talkshow.
Kecy, Carol. Neznáš mě.
- Takže máš pocit, že má pravdu. - Ale prosím tě.
Jako jo, chybí mi to.
A ráda bych našla způsob, jak informovat o důležitých věcech
a zároveň mít velkou celostátní platformu.
Navíc mám ty banality občas ráda.
Kdo si občas neužije nějakou tu proměnu?
Je to zábavný a veselý a...
Sakra. Carol má pravdu.
Musím se zase pustit do vlastní talkshow.
Tull, to je super. Mám z tebe velkou radost.
A teď mi pomoz najít tu kazetu. Dokážu, že si začal Johnny, a natřu mu to.
Samozřejmě už jsem hledal.
Jo, je to vaše zodpovědnost.
Jsou to stříbrné hodinky.
Stříbro se zlatem a římské číslice na ciferníku.
Můžete se podívat pod postel?
Ano, věřím, že by je pokojská odevzdala. Jen se ptám.
Fajn. Moje číslo máte.
Děkuji.
Do prdele!
- Děje se něco? - Ztratil jsem hodinky.
Můžeš si koupit nový. Třeba Swatch!
Jo, možná.
Do prdele.
Dobře, děkuji.
Mám důkaz. Ta studie je naprosto pochybená.
A způsob, jakým o ní informujeme? Úplně zavádějící.
Takže Carol měla pravdu.
Jo, jasně.
Jestli to chceš říct na plnou hubu, Carol měla pravdu.
Myslíš, že ti Stan dovolí vydat dementi?
Víš, co se říká? Je lepší žádat o odpuštění než o svolení.
Pobřežní hlídka trajekt zachytila a naštěstí nejsou hlášena žádná zranění.
Příčiny nehody se vyšetřují.
A nyní bych chtěla dementovat jednu zprávu
a omluvit se všem divačkám
včetně svých kolegyň.
V pátek jsem vám poskytla informaci
bez širšího kontextu a bez odpovědí na podstatné doplňující otázky.
Kolegyně mě na tu chybu upozornila.
Což mě přimělo téma hlouběji prozkoumat.
Zjistila jsem tak, že hojně medializovaná studie
o tom, že svobodné ženy nad 35 let mají větší šanci
zemřít při teroristickém útoku než se vdát,
je předpojatá a zavádějící.
A navíc sexistická, mizogynní
a nezodpovědná.
Vy mě znáte
a věříte mi, že vás informuji pravdivě.
Tentokrát to tak nebylo.
Věta „mají větší šanci zemřít při teroristickém útoku“
v původní studii vůbec není.
Média se jí však chytla
a takhle to dopadlo.
Ráda bych všechny ženy, které nás sledují, jakéhokoli věku,
vyzvala, aby si nenechaly od chytlavého titulku a hloupé moderátorky
říkat, jaká budoucnost je čeká.
Budoucnost moderní ženy je v jejích rukou.
Hloupá studie vytržená z kontextu
vám nebude říkat, kdo jste a co máte do prdele dělat.
Pro KPOC Tully Hartová.
Musím říct, že jsem byla rebelka.
Měla bych to pustit v prvním dílu svojí nové talkshow.
Což mi připomíná, Johnny, co říkáš na návrat k produkci?
Můžeme přerušit vyjednávání a najít pasáž,
co potvrdí, že Johnny prohrál sázku?
- Už to bude. - To určitě!
Test kamery Techta Flex 2000, 9. března 1986.
Pořídila se nová kamera, tak jsem ji večer testoval.
Myslel jsem, že jsem v kanclu sám.
Ale pak...
- Panebože, podívej se na nás! - Panebože.
- Koukni na můj svetr. Je super! - Koukni na moje vlasy. Jsou hrozný.
- Jo, to teda jo. - Jo.
A teď mě začneš líbat.
Jo, radši si vem tohle.
Až se orosíš z toho trapasu.
Cože? No kámo!
- Ne. - Nebojte.
Vrátí se to. Určitě jsem vás viděl.
A sakra.
- Cože? Tys to nenatočil! - To myslíš vážně? No tak!
- Sorry, zlato. - To ne!
Asi se to nikdy nedozvíme.
Vždyť to víme. Já vím jistě, žes mě políbil ty.
Byla jsem tak zmatená
a vzrušená a vyděšená.
Být mladý byla hrůza.
Máš pocit, že se rozhoduje o celém tvém životě.
Jeden chybný tah, zvolíš špatnou práci,
vezmeš si nepravého, a skončíš v nesprávném životě.
Naštěstí jsme skončili v tom správném.
Nechtěla bych, aby mi bylo zase 26.
- Ani já ne. - Ne.
Možná až na tu pleť.
A vlasy. A prsa.
Klouby.
Že jo? A kolena, střílí mi v nich.
A bederní páteř.
Tuhle jsem si hnula zády při otvírání okurek.
To je nejhorší.
- Kdo si dá drink? - Já.
- Tak jo. - Dal bych si.
Jak to šlo se Stanem?
Je namíchnutej.
Zítra je velká schůze.
S Tully musíme do Tacomy, aby nás seřval osobně.
Ale nevyhodí tě, ne?
Jsi v pořádku?
Ne.
Se Stanem se netrap.
Myslím, že sledovanost to jedině zvedne.
Ztratil jsem hodinky.
Ty od tebe k narozeninám.
Cítím se hrozně. Jsem úplně v prdeli.
No tak, Johnny.
Netrap se tím.
Prodával je chlápek z kufru. Nebyly pravý.
Značka Growlex neexistuje.
O to nej...
Bylo to to poslední, co mi z tebe zbylo, z našeho vztahu.
A teď jsou navždycky pryč,
protože jsem je ztratil.
A ty se 10. května vdáš a já...
A sakra.
Panebože. Omlouvám se.
- Ne, ty promiň. - Ty promiň. Neměla jsem to dělat.
To nevadí.
Asi jsem měla pocit, že potřebujeme polibek na rozloučenou. Víš?
Jo, přesně tak.
A...
Ahoj.
Jo, ahoj.
Světice nejdražší, ať rty napodobí ruce tvé.
Mé rty se modlí. Vyslyš je, ať nepropadnou beznaději.
V tichosti splním tvoje přání.
Pak naplním ho, moje paní. Tvými rty vina z mých je sňata.
Tak jo, myslím, že to chápeš. Uvidíme se zítra.
- Same, vlastně jsem si říkala... - Vím, na co se zeptáš. A...
Odpověď je ne.
Ani teď, ani v budoucnu.
- Věř mi, doopravdy to nechceš. - Ale chci.
Je normální, že studenti k učitelům vzhlížejí.
Občas si ty pocity pletou s něčím jiným.
Bojíte se, že to lidi nebudou schvalovat, ale nemusí to vědět.
Život je krátký. Opravdové souznění je vzácné, a my ho mezi sebou máme.
Ne. Nejsem tvůj Romeo, Tully.
Jsem dospělý, ty jsi dítě.
Ne, jsem žena, Same.
Vím, že ty se tak cítíš,
ale já tě tak nevnímám.
Jasně.
Jo, byla to hloupost. Pardon.
- Promiň. - Ne... Už musím jít.
Ahoj.
Je ti něco, Tull?
Zkoušeli jsme text s Waverlym.
Jak to šlo?
Nechce mě.
Prý jsem dítě. V podstatě se mi vysmál.
Není ten správný čas.
Bude mě někdy někdo chtít?
VIDÍM TO TAK, ŽE ANO
Nemůžu uvěřit, že Carol odchází do důchodu.
Jsme starý?
Ne.
Akorát...
nejsme mladý.
Návraty domů nejsou snadné, ale jako by to bylo včera.
Domů?
Sporťáku, v KPOC jsi pracoval asi tak pět minut.
Ale skvělejch pět minut.
Měla bych zavolat Justine.
Že jsem připravená se vrátit na obrazovku.
- Tví fanoušci tě potřebují. - To teda jo.
Už...
Díky.
Dobrou noc, Tallulo.
Dobrou noc, sporťáku.
Dobré ráno.
Máš dobrou náladu.
Včera to bylo fajn.
Díky tomu návratu do minulosti o to víc oceňuju, že jsem tady,
teď, přesně tam, kde mám být.
Já taky.
Rád jsem zas všechny viděl.
Jo... A páska nepáska, oba víme, žes mě políbil ty.
A jak to, že to oba víme?
Přemýšlej. Byla jsem zasnoubená.
- Víš, jaká jsem vzorňačka. - Chceš budit ten dojem.
Sice jsem tě pořád milovala,
ale Theovi bych to neudělala. Tu hranici bych nepřekročila.
Vím to. Jsem si tím jistá.
Máš pravdu.
Nemohl jsem ti odolat tehdy a nemůžu ti odolat ani dneska.
A aby bylo jasno...
Teď jsem tě políbil první.
Haló.
Ahoj, Tull.
- Přijdeš na brunch? - Jo, když se vykopu.
- Vůbec jsem nespala. - Co se děje?
Asi...
Asi jsem zamilovaná do sporťáka Dana.
Asi?
Nechápu, proč jsi mu to ještě neřekla.
Má přítelkyni.
No a? Nevzali se.
Jo, ale stejně je to špatně, ne?
Možná. Ale kdyby mě Johnny nepolíbil, mohla jsem si vzít Thea,
a to by bylo špatně.
Nejsem si jistá načasováním.
Věř mi, teď je ten správný čas.
Teď je ten jediný čas.
Jo, o tom jsem včera Dannyho přesvědčovala,
když jsem ho lámala, ať požádá o ruku Celeste.
Počkat, muselas ho lámat? Tull, na co čekáš?
Danny. Vím, že je šílený, že s tím přicházím teď, ale...
Přiznejme si to.
Odjakživa jsme si byli souzení.
Tak to nefunguje. To je moc velký tlak.
- Ahoj. - Ahoj, Tull.
Panebože, Tully. Víš co?
Danny mě požádal o ruku. Byli jsme koupit prsten. Není nádherný?
Páni.
Jo, neuvěřitelný.
Danny říkal, že rozhovor s tebou mu zapálil koudel u zadku. Díky moc.
Říkalas, ať neztrácím čas. Mělas pravdu.
Pojď to s námi oslavit šampaňským.
Bohužel nemůžu.
Jdu pozdě na brunch s Kate, ale uvidíme se později.
A oběma vám gratuluju. Moc vám to přeju.
Díky.
Překlad titulků: Barbora Vrbová