Når har det noensinne vært det?
Dere to, ta fri i kveld.
Vi kan like gjerne ta med huslysene opp
og si god natt til alle sammen.
Tusen takk, og velkommen, for øyeblikket, til The Muppet Show.
Dette vil jeg helst ikke si, men jeg har en spesiell kunngjøring.
Du, kanskje vi endelig har hellet med oss.
Ja, kanskje kveldens program har blitt avlyst.
Kveldens program har blitt avlyst.
Hva syns du?
Jeg tror jeg kan klare det.
Spill så godt dere kan.
Kom igjen, lag! Kom igjen!
Gi meg en "L". Gi meg en "E".
Gi meg en "V". L-E-V.
-Hun er imponerende, hva? -Lev.
Jeg kan klare det.
Ellers vil dere ikke ha noe å snakke om i garderoben.
Clarence! Clarence!
Hjelp meg, Clarence!
Bring meg tilbake!
Å, han er favoritten min.
Jeg vil gjøre det.
...kona og barna mine.
Hjelp meg, Clarence, vær så snill.
Vær så snill! Jeg vil leve igjen.
Mamma og pappa, jeg vil takke dere begge for at dere møter meg her.
-Bare hyggelig. -Vi bor her.
Det stemmer. Det er flott, pappa.
Jeg skal gå rett på sak, for jeg vet at dere har mange baller i luften.
Jeg har tatt en veldig viktig livsavgjørelse.
Jeg er veldig oppspilt, og jeg kan bare håpe
at dere vil bli like entusiastiske som meg over denne planen.
Hva er det?
Jeg har bestemt meg...
...for å bli... skuespiller!
Vel...
Jeg...
Jeg syns det er en veldig modig avgjørelse, gutten min.
Å være skuespiller er ikke lett.
Det er ikke bare lek og moro. Det er mye arbeid.
Jeg vet det, pappa, og det er et utmerket poeng.
Jeg er klar og forberedt på å gjøre alt som må til
for å bli en dyktig skuespiller.
Har du tenkt noe over hva slags skuespiller du vil bli?
Hva mener du?
Vel, vil du bli en seriøs eller morsom skuespiller,
en TV-skuespiller, filmskuespiller eller teaterskuespiller?
Jeg vil bli alt sammen.
Mike Ditka, Dick Butkus Mike Ditka, Dick Butkus
Vi bruker ord som "ære", "kodeks" og "lojalitet".
Vi bruker ordene som ryggraden til et liv brukt på å forsvare noe.
Du gjør narr av dem!
Herregud.
Herregud, herregud, herregud.
Tusen takk, Peter. Jeg mener det nå.
Développé ut.
Passé.
Développé ut. Passé.
Tusen takk skal du ha.
PRØVESPILLINGER I DAG: MORSOMT SPILL!!
BARE MORSOMME SKUESPILLERE! TAKK
Du kan gjøre hva som helst.
De vil le, de vil le
Du vet vel at alle vil le?
Far sa: "Bli skuespiller, min gutt
Og vær morsom fra start til slutt"
Og køen, den blir lang
Folk vil se både spillopper og sang
Du kan lese masse Shakespeare Og bli elegant
Bare skli på et bananskall Og tjen en god slant
De vil le, de vil le, de vil le
De vil le
Litt av et nummer, gutten min.
Jeg har aldri sett på maken.
Du er en veldig spesiell gutt.
Takk for det, sir.
En spesiell gutt som deg, trenger en som passer på ham
og sørger for at de veldig unike talentene blir brukt på en god måte.
Jeg ønsker å bli den beskytteren.
En som vokter talentene dine. Hva sier du til det?
Tusen takk skal du ha, sir. Jeg vil ikke skuffe deg.
Det vil du sikkert ikke, gutten min.
Det vil du sikkert ikke.
Hent et glass sjokolademelk til gutten, en eller annen.
Dæven steike, så god den er!
Det er mye mer der den kommer fra.
Spenn deg fast, gutten min.
Dette kommer til å bli en vill reise.
De vil le, de vil le
Du vet vel at alle vil le?
Far sa: "Bli skuespiller, min gutt
Og vær morsom fra start til slutt"
Og køen, den blir lang
Folk vil se både spillopper og sang
Du kan lese masse Shakespeare Og bli elegant
Sjarmere kritikere i senk Men være helt raka fant
Så bare skli på et bananskall Og tjen en god slant
De vil le, de vil le, de vil le
De vil rope og le
Spjær opp...
Vi gjør det veldig godt, ikke sant?
Fortsetter det slik, vil du ikke ha en eneste bekymring
resten av livet.
Bare fortsett med akkurat det du gjør nå,
så tar jeg meg av resten.
Vel, det er greia.
Jeg vet ikke om jeg kan fortsette med akkurat det jeg gjør nå.
-Jeg begynner å bli sliten. -Sliten?
Vel, selvsagt er du sliten. Du er byens mest arbeidsomme gutt.
Det er derfor du er der du er.
Du må huske at skuespilleryrket ikke bare er lek og moro.
Jeg vet det. Jeg bare...
Jeg vet ikke helt. Jeg tenkte det kunne være gøy å prøve noe...
...annerledes.
Annerledes?
Folk betaler ikke for å se noe annerledes.
Folk betaler for å se deg hoppe og sprette rundt.
Du må aldri glemme at det står en kø av gutter
utenfor studioets porter
som ville gitt sitt venstre bein for å hoppe og sprette rundt som deg.
Hvordan skal de gjøre det med bare ett bein?
Jeg forstår deg.
Vi blir alle slitne iblant.
Jeg vet hva som vil gjøre susen.
Garçon.
Jeg vil at du skal gi denne spesielle gutten
en kartong med din aller beste sjokolademelk.
Selvsagt, Mr. Coleman.
Vi har en Knudsen og husets sjokolademelk.
Jeg sa den beste!
Dette er Gutten med klovnefjes.
Han skal ikke drikke husets sjokolademelk!
Forstått, sir. Da blir det Knudsen.
Hør her, vi har kommet langt sammen,
og du har alle lekene en gutt kunne ønske seg.
Jeg forstår at du kan trenge en liten pause.
Nyte livet, kanskje finne en ny sang å synge.
Hva med en trist sang?
La oss ikke gå for langt. Nei, det skal være en morsom sang.
Men den kan være litt mindre morsom hvis du vil,
bare den fortsatt er veldig morsom.
Men la oss ta én ting av gangen.
Jeg foreslår at vi setter opp ett siste show.
Vårt største til nå.
Vi sitter på toget helt til sporet tar slutt,
og så hopper vi av rett før det smeller inn i en murvegg.
Det høres litt risikabelt ut.
Vel, jeg mente faktisk ikke å si den siste setningen.
Her, ja.
Bare hell i vei. Hell i vei.
Kom igjen. Drikk opp.
Ikke bare ta en liten slurk.
Du har fortjent den. Drikk opp.
Ta det med ro, gutten min. Det er mye mer der den kommer fra.
To minutter til teppet går opp.
Takk skal du ha.
Er du redd?
Nei. Jeg føler ikke noe som helst.
Ja.
Ikke jeg heller, antar jeg.
Du vet dette er slutten, ikke sant?
Ja.
Selvsagt.
Jeg er lei for det.
Det går bra.
De vil le, de vil le
Du vet vel at alle vil le?
Far sa: "Bli skuespiller, min gutt
Og vær morsom fra start til slutt"
Og køen... blir lang
Folk vil se både spillopper og sang
Du kan lese masse Shakespeare Og bli elegant
Sjarmere kritikere i senk Raka fant
Så skli på et bananskall Slant
Le, de vil le, de vil le
De vil rope og le
Spjær opp buksa... Trusa får se
Du starter med en dans Som imponerer alle og enhver
Så vrikker... Og virker litt sær
Og så får du søte paier Litt her og litt der
De vil le
Ha, ha, ha, de vil le
De vil le
Ha, ha, ha, de vil le
De vil le
Ha, ha, ha, de vil le
Hvor er Octavio?
Han dro. Men han ba meg gi deg denne.
Det var min siste drink.
På slutten følte jeg meg vel...
...oppbrukt eller tom.
Jeg vet ikke helt.
Jeg mistet... Mistet meg selv på veien.
Jeg trodde jeg kunne gjøre alt, og det gjorde jeg delvis.
Og nå vet jeg ikke engang hva jeg skal gjøre etter dette.
Bokstavelig talt. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre når jeg går ut døren.
Og det jeg har pleid å gjøre de siste 20 årene,
er å slå en haug vitser og få dere til å like meg.
Men jeg syns ikke noe er morsomt akkurat nå,
og... jeg liker ikke meg selv.
Jeg forventer ikke at dere skal like meg.
Jeg føler meg ferdig. Jeg vil ikke være her.
Jeg vet ikke hvordan jeg endte opp i dette rommet.
Jeg er veldig sint på meg selv for at jeg endte opp i dette rommet.
Og jeg skulle ønske jeg hadde noe inspirerende å dele
med nykommeren.
Nei.
Beklager. Det var det jeg ville dele i dag.
Takk skal du ha, Jason.
Hei.
Jason.
Jeg er lei for det.
For hva da?
Jeg... Jeg vet ikke.
Jeg vet det er en vane, men du bør unngå å beklage
når du ikke har gjort noe galt.
Da vil du like deg selv bedre.
Ok. Takk.
Jeg kjente meg igjen i det du sa.
Jeg har selvsagt ikke opplevd akkurat det samme, men...
...jeg vet hvordan det føles å være helt tom.
Ja. Det er leit å høre at du har vært gjennom det samme.
Og jeg vet også hvordan det føles å ikke vite hva man skal gjøre.
Jeg er en voksen dame, og en gang måtte jeg spørre en annen dame
om hva jeg skulle gjøre på en søndag.
Jeg hadde ingen anelse.
Jeg hadde sett ting på film og TV, som piknik og museumsbesøk,
men... jeg hadde aldri hatt en edru søndag før.
Hva gjør man på en søndag?
Piknik, museumsbesøk...
Ok. Takk.
Egentlig hva man vil.
Jeg begynte å lage ting igjen. Det holder meg opptatt.
Det viser seg at jeg lever et ganske enkelt liv, og...
...det ligger mye vakkert søppel strødd rundt
som bare venter på å bli til noe kult.
Vel...
Håper jeg får se det en dag.
Nå?
Hva mener du? Med en gang?
Hvorfor ikke?
Du kan alltids gjøre det nå.
Nå.
Og...
...nå.
Hva er det, har du planer?
Nei.
Jeg har ingen planer.
Ok.
Du, hva heter du?
Simone.
Simone? Hallo!
Simone?
Hvorfor gjør vi dette?
Se deg for begge veier før du krysser gaten.
Du fortalte meg ikke at dette ville involvere fysisk... aktivitet.
LÅVEN MED VAKRE TING I
Er det her du jobber?
Det er her jeg gjør alt.
-Er den din? -Nei.
Jeg jobber på gården.
Jeg... skuffer hestemøkk og sånt.
Men de lar meg bo her, så...
Og jeg får lage ting, så det er verdt det.
Ja.
Det er Minne til medier-senteret mitt.
Er det noen... bilder av deg her?
Nei, nei. Jeg...
Jeg tar bildene.
I sikkerhet bak kameraet.
Så du vil aldri finne meg der.
Unge meg.
Herregud, tenk om jeg kunne hatt en samtale med mitt yngre jeg.
Den jenta var et vrak.
Denne elsker jeg.
-Bare ta på den. -Virkelig?
-Få den til å snurre rundt? -Ja.
Hvordan finner du på alle disse... ulike greiene?
Jeg vet ikke. Jeg ser dem ofte i drømmer.
De er som ekkoer fra et tidligere liv.
Jeg sover ikke spesielt godt.
-Med litt flaks sover jeg til 03.00. -Det vil bli bedre.
Det hører jeg stadig.
Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne.
Det er alltid best å begynne forfra.
Med deg selv.
Og det du liker.
Hva liker du?
Jeg har ingen anelse akkurat nå.
Det var lettere da jeg drakk støtt.
Slå deg ned. Hvis du vil.
Ikke tenk. Bare skriv.
Hva liker du?
-Hva er det? -Ingenting. Det er bare...
Denne er teit.
Listen min. Listen min er teit.
-Får jeg se på den? -Vil du det?
Forbered deg på å bli imponert. Vær så god.
"Skumle ting".
Og "overraskelser".
Dette er to flotte ting. Jeg elsker disse tingene.
Det gjør jeg også. Men jeg er også en voksen mann.
Du ba meg lage en liste over ting jeg liker, og jeg kom på to ting.
Den ene var "skumle ting" og den andre "overraskelser". Det var alt.
Det vil jeg kalle...
...ganske ydmykende.
Jason, jeg har en idé, men den krever at du stoler på meg.
Jeg er åpen for hva som helst akkurat nå.
BESØK ANNETSTEDS EPWA LIFE
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre med denne.
Ta en sjanse.
GUDDOMMELIG
Mr. Segel, du er ventet.
-Jason. Hyggelig å møte deg. -Ja visst.
Du skal bo hos oss i to netter.
Håper det er greit at jeg oppgraderte deg til Jejune-suiten.
Det trengte du ikke å gjøre. Tusen takk...
Gleden er på min side, sir.
Hvile venter i etasje nummer 16.
Jeg skal gi deg kortet mitt.
Det blir ikke nødvendig.
Nyt oppholdet i Guddommelig Nonchalanse.
DET GUDDOMMELIGE LORRAINE HOTELL
Ok. Takk skal du ha. Takk.
KLOKKEN 10.03 112 N 18TH STREET
INGEN VIL FÅ DEG TIL Å VIRKE DUM
Hallo?
Vi ses i morgen, Norman.
Hva behager?
I Guddommelig Nonchalanse.
Hallo?
Kom igjen, Jay.
-Hei. -Regningen din.
Regningen min?
Lommeboken og mobilen min?
Vekslepengene ligger på bordet.
Ha en fin reise, Norman.
-Jeg heter Jason. -I dag heter du Norman.
"Musikken vil sette deg fri."
GUDDOMMELIG NONCHALANSE
"Se etter tegnene som er rundt deg."
"Se ned."
SE OPP
Hallo.
Norman?
Beklager.
"Annetsteds spillehall.
530 4th Street."
"Du har 45 sekunder på deg. Melkemannen vet veien."
Melkemann.
Melkemann! Melkemann!
Jason Segel, vis oss kølla di!
Hallo?
Noen mynter?
De tok lommeboka mi. Beklager, jeg har ingenting.
Vel, noen må du jo ha.
Alle har vel noe å gi?
Vil du ha den?
Du trenger den nok mer enn meg.
Noen ganger må man bare la den brenne, snuppa.
Jeg er i dårlig form.
MELDINGER FRA ANNETSTEDS
"Meldinger fra Annetsteds."
Ok.
FINN HENNE
MELDINGER FRA ANNETSTEDS
LED NONCHALANSEN DIN
Hva skal jeg gjøre annerledes? Hva må jeg endre?
Din smarte jævel.
"Noen ganger må man bare la den brenne.
NIVÅ FULLFØRT...
NESTE NIVÅ...
Hadde du noen planer for fremtiden?
JA / NEI
Lot du dem glippe?
Stirrer du inn i det store intet?
Er du redd?
Det eneste vi trenger å vite til enhver tid er...?
VÅR NESTE HANDLING
Det eneste vi trenger å vite til enhver tid er...?
Dette er ikke morsomt.
Dette liker jeg ikke!
Jason, det går bra.
Å, virkelig? Hvem er du?
-Arrangerte Simone dette? -Nei, Simone fortalte meg ingenting.
Jeg kjenner henne ikke.
Hun gjorde bare dette selv en gang. Kjøpte et kort til å gi vekk.
Slik fungerer dette. Man sender det videre.
Det du sa der, handler om meg.
Vel, det handler om oss alle.
Det er hele poenget.
Jason, din smerte, hva enn den er, er 0 % unik,
selv om det kan være vanskelig å tro.
Du er spesiell.
Men ikke fordi du er unik.
Du er spesiell fordi du er akkurat som alle andre.
Perfekt.
Jeg forstår ikke hva som foregår.
Jeg er veldig forvirret over livet.
Jeg skal stille deg et spørsmål,
og jeg vil at du skal si det første du kommer på.
Ok.
Hva gjør du best?
Jeg pleide å lage ting.
Bra. Bra, bra, bra.
Nå skal jeg teste hvor flink du er til å lytte.
Ok.
Det eneste vi trenger å vite
til enhver tid er...?
Vår neste handling.
Sett de to tingene sammen, Jason.
Du sender det videre.
Takk.
LÅVEN MED VAKRE TING I
FIRE MÅNEDER SENERE
-Hei på deg! -Hei på deg!
Hvorfor smiler du?
Smiler jeg? Jeg vet ikke. Hvordan det? Hva mener du?
Ja.
Du smiler vanligvis ikke så fritt.
-Vel, kanskje jeg er veldig stolt. -Er du ferdig?
Dæven steike!
Det... Det er veldig vakkert, Jason.
Jeg er stolt av deg. Du har virkelig funnet deg selv.
Ja. Takk skal du ha.
Nei, det er det du vil at jeg skal si.
Jeg vet det fordi du har skrevet det i manuset.
Jeg liker det veldig godt.
Jeg syns det er veldig kult og oppfinnsomt.
Men de delene om deg...
...er blottet for personlig ansvar.
Du er streng mot de andre figurene, men fremstiller deg selv som et...
...offer.
Ok. Jeg så det ikke på den måten, men jeg syns det er flott...
...å få en annens syn på noe.
Det mangler noe. Kanskje en scene eller replikk til?
Det må ikke være noe stort. Det kan være kort og direkte.
Hele greia handler om å "finne" seg selv,
så du må stå for det du har gjort. Skjønner du det?
Så absolutt. Jepp, jepp.
-Er du sint? -Om jeg er sint?
Nei, jeg er det motsatte av sint. Jeg er... Jeg kunne ikke...
Det er en god tilbakemelding.
-Du virker sint. -Nei.
Ser jeg sint ut?
Vel...
Personlig ansvar.
Kort og direkte. Bla, bla, bla.
Slipp meg... fri.
Hallo?
Slipp meg... fri.
Slipp meg...
"Fri". Jeg vet det. Jeg hører deg. Hvorfor gjentar du det?
Jeg prøvde bare å få oppmerksomheten din.
-Du har den. Hva vil du? -At du faen meg skal bli voksen.
-Pass munnen din. Du er bare en gutt. -Pisspreik!
Jeg er ikke en gutt. Jeg er deg.
Det er problemet. Jeg er deg, og du er pokker meg ingen guttunge.
Du er en 40-åring som må bli voksen og slutte å spille offer!
-Kan du ikke... -Nei!
Slipp meg fri, for Guds skyld!
Ingen tvangsfôret deg med sjokolademelk.
Ingen fikk deg til å gjøre noe du ikke ville.
Du ble full og rik, og du sluttet å være... deg.
Du er en rar fyr. Du lagde en Dracula-musikal med dukker.
Og fremfor å slutte med de sære greiene,
fylte du ditt feite tryne med kake og whisky
og prøvde å forbli berømt. Innrøm det, kompis!
Gå vekk.
Gå vekk, for pokker! Jeg sover!
Dette manuset suger.
Hvor mye?
Det er en avtale.
Ok.
Greit, jeg var en egoistisk, selvsentrert, hovmodig
og bortskjemt fyr som havnet på ville veier.
Ingen ofre, ingen skurker. Bare meg og valgene mine.
-Stemmer det? -Sånn ja. Nå er du kurert.
Er jeg det?
Nei, du er et helvetes vrak.
Men det er en begynnelse.
Jeg må dra nå.
På tide å bli voksen.
Trenger du å skrive en ny film med Muppetene i, kommer jeg tilbake.
Jeg vet det er mye å fordøye.
Du vil sikkert at jeg skal forklare mer om hva som foregår i serien.
Nei, jeg forstår hva som foregår i serien. Jeg syns det er interessant.
Og merkelig.
Og håpefullt.
Og litt trist, på en måte jeg liker.
Det er som Fight Club på syre, skrevet av noen som liker livet.
Men jeg vil vite noe. Hvorfor vil du gjøre det?
Hvorfor er dette viktig for deg?
Før trodde jeg at jeg kunne gjøre alt.
Og så mistet jeg den delen av meg selv.
Så jeg dro på en jakt.
Jeg visste ikke alltid hva jeg lette etter,
eller engang hvorfor.
Jeg kan ha funnet meg selv igjen, eller kanskje dette er noe nytt.
Jeg vet bare at jeg vil skrive om det.
Og jeg syns hele greia er artig,
merkelig, mørk og morsom,
og jeg vil at den skal være alle de tingene.
Fordi jeg er alle de tingene.
Denne opplevelsen hjalp meg å huske det.
Og jeg tror den kan være nyttig
for alle som er like forvirret som jeg var. Er.
Under alle greiene våre er vi kanskje ikke
i nærheten av å være så forskjellige som vi velger å tro.
Kanskje jeg er Jason, og jeg er deg.
Slutt.
Og du tror du kan klare dette?
Nei.
Nei, nei.
Ikke alene, men...
...kanskje med litt hjelp.
Det tok meg lang tid å lære.
La oss skaffe deg litt hjelp.
Jeg syntes den var veldig fin.
Herlig. Den var helt herlig.
Skikkelig sær.
Jeg føler den var godt gjennomført.
Mesteparten av tiden.
Noen øyeblikk var litt egenkjærlige,
noe som ikke er helt min smak.
Ja, ved nærmere ettertanke er siste episode ganske selvsentrert.
Jeg trodde serien skulle handle om fellesskap.
-Vent nå litt, hun har rett. -Janice har alltid rett.
Ja, mer eller mindre.
Simone, husker du listen du fikk meg til å lage over ting jeg liker?
Ja, den glemmer jeg ikke.
Vel, det viser seg at det er ting jeg liker veldig godt,
skumle ting og overraskelser.
Å, jeg liker hvor dette bærer hen!
Jeg også.
Hele "Clara kan være død"-greia var den skumle biten.
-Det var en fin detalj. -Takk.
Men jeg visste at hun var Lee veldig, veldig tidlig.
Men uansett, hva gjenstår?
Overraskelser?
Hei, alle sammen.
Håper dere har likt serien vår så langt. Vi er ikke helt ferdig.
Hadde episoden bare handlet om meg,
ville jo ikke alt dette gitt mening.
Det er sikkert og visst.
Dette har ikke handlet om meg, dere eller engang en TV-serie.
Det har handlet om oss.
Om at vi alle lager noe sammen.
Jeg skal vise dere det. Gå opp.
Gå, gå, gå.
Dette er alle som har vært med på å lage Dispatches from Elsewhere.
Vi lagde serien sammen.
Si hei, alle sammen.
-Hei! -Og ikke bare vi.
Noen av dere der hjemme er også en del av siste episode.
Hva? Men hvordan? Det er jo umulig!
Nei, du skjønner, Simone,
seerne våre har vært en del av denne opplevelsen hele veien.
Noen av dere har lekt hjemme sammen med oss siden starten.
Som takk har jeg inkludert dere i Octavios siste
og emosjonelt tilfredsstillende epilog.
Tror dere meg ikke? La meg vise dere det.
Hei, mine venner.
Vi har nådd de siste øyeblikkene av underholdningen vår,
der intensjonene mine blir klare
og metaforens slør omsider løftes.
Kanskje dere husker at jeg i første episode
hevdet at jeg var en pålitelig forteller,
selv om jeg sa jeg hadde løyet for dere.
Én, og bare én gang.
Det var også en løgn.
For saken er den
at jeg har løyet for dere utallige ganger i løpet av reisen vår,
og dette er den viktigste løgnen:
En gang sa jeg at Peter var dere.
Så proklamerte jeg at Simone var dere.
Deretter sa jeg at det var mulig
at Janice var surrogatet deres.
Og til slutt hevdet jeg at Fredwynn var dere.
Jeg beklager å måtte si det, men dette var løgner.
For hvis det er én ting jeg håper dere har lært
i løpet av tiden vår sammen, mine venner, er at bare dere er dere.
Tror dere meg ikke?
La meg vise dere det.
Jeg er Stevie, og jeg er deg.
Jeg er Scott, og jeg er deg.
Jeg er Melissa, og jeg er deg.
Jeg er Luciano, og jeg er deg.
Jeg er Courtney, og jeg er deg.
Jeg er Tarik, og jeg er deg.
Jeg er Magnolia, og jeg er deg.
Jeg er Joe, og jeg er deg.
Jeg er Sterling, og jeg er deg.
Jeg er Matthew, og jeg er deg.
Jeg er Luce, og jeg er deg.
Jeg er Michael, og jeg er deg.
Jeg er Kimberly, og jeg er deg.
Jeg er Ouja, og jeg er deg.
Jeg er Yadira, og jeg er deg.
Jeg er Daisy, og jeg er deg.
Jeg er Tom, og jeg er deg.
Jeg er Nicole, og jeg er deg.
Men hva mer har historien vår lært oss, mine venner?
Historikere vil sikkert ha sine egne meninger, men min...
...min er enkel.
Det virker for meg som at historien vår har lært oss
at nøkkelen til forandringer ikke ligger i en lek,
en savnet jente eller en gutt med klovnefjes.
Forandringer kommer når vi finner hverandre.
For så fort vi har funnet hverandre,
kan våre ånders samlede energi fly av sted,
og så begynner verdenen rundt oss å forandre seg.
Vi er så overbevist om at vi er forskjellige,
men det vi alle har i oss, kommer fra én og samme kilde.
Dette vannet er det samme som det vannet.
Men den virkelige lærdommen kommer når vi innser
at kanskje beholderne også består av de samme tingene.
Vi kan begrense oss selv
til de små hjerneinstrumentene våre
og si at du er deg.
Men hvis vi lar våre mer subtile verktøy ta ledelsen,
kan vi kanskje skimte sannheten, om enn bare et øyeblikk:
At det ikke finnes noe deg,
og det finnes ikke noe meg.
Det eneste som finnes, er...
Oss...