‫אלוהים, זה מדהים.‬
‫אין לי מילים.‬
‫אמילי קופר נשארה בלי מילים.‬
‫אני יודע שאת אוהבת את פריז, אבל...‬ ‫אני חושב שוונציה היא העיר הכי יפה בעולם.‬
‫ואולי הכי רומנטית.‬
‫אז אני שמחה שאני כאן איתך.‬
‫ונציה הייתה ברשימת המשאלות שלי מגיל חמש.‬
‫לאיזו ילדה בת חמש יש רשימת משאלות?‬
‫אותה אחת שעדיין חיה באשליות.‬
‫אלוהים!‬ ‫-אלוהים.‬
‫תראי...‬
‫- אמילי בפריז -‬
‫- אמילי בוונציה -‬
‫הנה התחנה שלנו.‬
‫זה לא נראה כמו המלון שלנו.‬
‫נבדוק קודם את המקום בו תיערך התצוגה, בסדר?‬ ‫-בטח.‬
‫היי!‬
‫ברוכים הבאים לסן פרנצ'סקו דה לה וינייה.‬
‫וואו, זה מושלם.‬ ‫-ידעתי שתאהב את המקום.‬
‫זה קרוב לתעלה,‬ ‫אז האורחים יוכלו להגיע בסירה, כמו בוונציה.‬
‫"דיור" ערכו כאן תצוגה בשנה שעברה.‬ ‫אני לא מאמין שהמקום היה פנוי.‬
‫מרצ'לו, הדוגמניות מוכנות למדידות אחרונות.‬
‫קדימה.‬ ‫-אני אצטרף אליכם.‬
‫עשית כבר המון,‬ ‫וזו הפעם הראשונה שלך בוונציה.‬
‫לכי תיהני מהעיר.‬
‫אבל באתי לעבוד.‬
‫לכי. תני לי לטפל בעניינים לשם שינוי.‬
‫אתה בטוח?‬
‫הוא בטוח. קדימה.‬
‫טוב, נתראה בסנט ריג'יס.‬
‫אז אפשר לשכוח מ-"באתי לעבוד".‬
‫אחת, שתיים.‬
‫אלוהים, אוקיי.‬
‫אלוהים.‬
‫אני לא בטוחה‬ ‫שאי פעם ראיתי אותך מאושרת כל כך.‬
‫אני יודעת.‬ ‫אני פשוט כל כך גאה במרצ'לו, את יודעת?‬
‫ולהיות כאן איתו ופשוט... עם כולנו,‬
‫באמת שאף פעם לא חייכתי כל כך הרבה.‬
‫אני אוהבת לראות אותך מאוהבת.‬
‫זה מחמם את לב המכרסם הקטן שלי.‬
‫המה שלך?‬
‫תראי את הגשר הזה.‬
‫לב של מכרסם?‬
‫אה, כן.‬
‫"מולין ראט". מה קורה עם זה?‬
‫האמת היא שהמפיקים בדיוק שלחו לי‬ ‫אנימציה ראשונית של סאטין.‬
‫סליחה, ראטין.‬
‫לא, תראי לי.‬
‫אלוהים, את כזאת חמודה.‬
‫אני לא אוהבת איך שהשפם שלי רוטט בטון גבוה,‬ ‫אבל הציצים העכברושיים שלי נראים טוב.‬
‫אני שמחה שיש רק שניים.‬
‫נכון?‬
‫סליחה, כדאי שאענה.‬ ‫-כן.‬
‫היי, סילבי. את בדרך?‬
‫לא, אני ברומא.‬
‫רומא?‬
‫למה?‬
‫זוכרת את ג'יין?‬
‫איך אפשר לשכוח? מה היא עשתה עכשיו?‬
‫בעלה מת במפתיע.‬
‫אלוהים, זה נורא. אני מצטערת.‬
‫אני כאן עכשיו ללוויה,‬ ‫אבל אגיע מחר לתצוגה בוונציה.‬
‫אם את צריכה להישאר, הכול תחת שליטה.‬
‫לא, אני באה מחר.‬
‫זה לא רק ההימור של מרצ'לו.‬
‫גם אני הימרתי על הקולקציה הזו,‬ ‫וזה באמת חייב להשתלם.‬
‫לטובת כולנו.‬
‫אני צריכה לסיים.‬
‫נתראה מחר.‬
‫את חברה ממש טובה שנסעת עד לכאן.‬
‫לא יכולתי לתת לך להיות לבד‬ ‫ביום העצוב ביותר בחייך.‬
‫למען האמת,‬
‫היום העצוב ביותר בחיי יהיה בשבוע הבא,‬ ‫כשעורכי הדין יקראו את הצוואה‬
‫ואני אגלה עד כמה אני שקועה בחובות.‬
‫הייתי מוכרת את הביציות,‬ ‫אבל הן בטח כבר מבושלות.‬
‫הייתי צריכה להתחתן עם איש עסקים, כמוך.‬
‫לורן הביא שני מועדוני לילה לפשיטת רגל,‬
‫ושעבד את הנכס של אימא שלי בשביל הלוואה.‬
‫אני יכולה להרוג אותו.‬
‫סליחה. מוקדם מדי.‬
‫ממש לא.‬
‫ידעתי שהיום הזה מתקרב.‬
‫לכן התאבלתי מראש.‬
‫מה את מתכוונת לעשות לגבי לורן?‬
‫מה שהייתי צריכה לעשות מזמן.‬
‫הגשתי בקשה לגירושים.‬ ‫-ברוך שפטרנו.‬
‫לא ממך, יקירי.‬
‫להתראות, מתוק.‬
‫"הנצח שלך מתחיל היום."‬
‫אני חושבת שזה מכוון אלינו.‬
‫לא, אני לא מאמינה.‬
‫ראית את הדרכון שלי?‬
‫בחיי שהיה לי אותו בנמל התעופה.‬
‫אני אתקלח, ואז אעזור לך לחפש.‬
‫תודה.‬
‫הזמנתי מקום‬ ‫במסעדה האהובה עליי לארוחת ערב.‬
‫רק לשנינו.‬
‫אני לא רוצה לחלוק אותך עם אף אחד הערב.‬
‫זה בסדר?‬
‫כן, יותר מבסדר.‬
‫בסדר.‬
‫אני הולכת לשתות עכשיו משהו עם מינדי.‬
‫בסדר.‬
‫- צריכה להיפגש במיידי -‬
‫מה? הוא מציע נישואים?‬
‫סליחה, אני פשוט ממש מתרגשת.‬
‫רגע, אנחנו צריכות לחגוג.‬ ‫שני אפרול שפריץ, בבקשה.‬
‫אנחנו מתרגשות? לא נראה שאת מתרגשת.‬ ‫-כן, לא. אני פשוט מופתעת.‬
‫את יודעת? זה מוקדם.‬
‫אבל זה מרגיש נכון.‬
‫אנחנו צוות, את יודעת?‬
‫וכשאני חושבת על השנה הבאה‬ ‫או בעוד חמש שנים...‬
‫מה שאת עושה.‬
‫אני יכולה לדמיין אותנו יחד.‬
‫ועכשיו כשהוא גר בפריז,‬ ‫זה כאילו, הכול יכול להיות שלי.‬
‫אהבה, עבודה, החברה הכי טובה.‬
‫אני אבכה.‬
‫תודה.‬
‫לחייך ולחיי מרצ'לו,‬
‫אני מאחלת לכם את כל האושר שבעולם.‬
‫מגיע לכם.‬
‫זה האודישן שלך לתפקיד השושבינה?‬ ‫-אני צריכה אודישן?‬
‫ברור שלא.‬
‫הוא לוקח אותי למסעדה האהובה עליו.‬ ‫-אלוהים! שם הוא יציע נישואים.‬
‫זה לגמרי קורה, אחותי. אל תזמיני סלט.‬
‫את לא רוצה שהוא יכרע ברך‬ ‫ויראה חסה בין השיניים שלך.‬
‫מעניין איך הוא יעשה את זה.‬
‫עם מלצרים מזמרים?‬
‫רביעיית מיתרים?‬ ‫-תפסיקי, את מלחיצה אותי.‬
‫אני יודעת, בכוס שמפניה.‬
‫קלאסי, כמוהו.‬
‫אל תגמעי.‬ ‫-אני אף פעם לא גומעת.‬
‫אה, כן, זאת אני.‬
‫ערב טוב.‬
‫מרצ'לו מוראטורי.‬
‫תודה.‬
‫אז, אמילי, חשבתי לי...‬
‫מה אם לא הייתי על ההר הזה במז'ב‬ ‫ביום שפגשתי אותך?‬
‫מה אם לא הייתי נוסע לפריז,‬ ‫לרכיבה שבה חידשנו קשר?‬
‫החיים שלי היו שונים לגמרי.‬
‫גם שלי.‬
‫אני ממש שמחה‬ ‫שמעולם לא למדתי לעשות סקי.‬
‫את גורמת לי להאמין בעצמי.‬
‫את רואה אותי בצורה ייחודית.‬
‫כמישהו יצירתי.‬
‫לא משנה מה יקרה בתצוגה,‬ ‫אני כבר מרגיש כמו סיפור הצלחה.‬
‫לא זכור לי שהזמנתי קינוח.‬ ‫-אני הזמנתי.‬
‫זה טירמיסו. זו המומחיות שלהם.‬ ‫הם מכינים את הסבויארדי בעצמם.‬
‫סבויארדי?‬
‫זה ״בישקוטי״ באיטלקית.‬
‫את קודם, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫מעולה, נכון?‬
‫כן.‬
‫תמשיכי. תגיעי עד לתחתית.‬ ‫זה החלק הכי טעים.‬
‫יש שם הפתעה.‬ ‫-בסדר.‬
‫מצאתי משהו.‬
‫מצאת את זה.‬
‫כן.‬
‫זה...‬
‫זו עוגייה.‬
‫שוקולד ונציאני הוא הכי טעים שיש.‬
‫זה טעים מאוד.‬
‫הוא לא הציע?‬
‫למען האמת, הוקל לי.‬
‫אני לא בחורה של טבעת אירוסין‬ ‫בתחתית צלחת הטירמיסו.‬
‫כן, לא יכולת לספר את הסיפור הזה כל החיים.‬
‫זה יקרה.‬
‫הוא בטח מחכה עד שתסתיים היום התצוגה.‬
‫אלא אם כן הוא יעשה את זה עכשיו. היי!‬
‫סליחה על ההפרעה.‬ ‫-לא.‬
‫יש בעיה באולם.‬ ‫-מה הבעיה?‬
‫משהו שאנחנו חייבים לראות, אבל זה לא טוב.‬
‫בסדר, בוא נלך.‬ ‫-בואי נלך.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫אני כאן אם תצטרכי אותי.‬
‫מה קרה פה?‬
‫בכלל לא ירד גשם אתמול בלילה.‬
‫לא, זה עלה, לא ירד.‬
‫זה האקווה אלטה.‬
‫הגאות הגבוהה זו תופעת טבע‬ ‫שנגרמת מהירח המלא.‬
‫טוב, אפשר שהאקווה אלטה תזרום מפה?‬ ‫להשתמש בשואב אבק רטוב או משהו?‬
‫אין טעם.‬ ‫המים יעלו באותה מהירות שנרוקן אותם.‬
‫העיר שוקעת, אחרי הכול.‬
‫לכן המקום היה פנוי, לוק.‬
‫כן, ונציה היא פילגש אכזרית.‬
‫ניסיתי למצוא מקום חלופי.‬
‫מלון דניאלי לא פנוי. גם פאלאצו דוקאלה.‬
‫מקס מארה שוב משתמש בארמון הדוג'ה.‬
‫מנוולים חמדנים.‬
‫אבל גם אם נמצא מקום חדש,‬
‫איך נעביר לשם את כל התצוגה בזמן‬ ‫ונעדכן את האורחים?‬
‫יש פה ליד כנסייה, אבל הם לא מעוניינים.‬
‫תודה שבדקת, דוב פדינגטון.‬
‫המקומיים נועלים אותם.‬ ‫אני לא הורס את הנעליים שלי כמוכם.‬
‫אני צריך לבדוק את הבגדים.‬
‫אני לא רוצה לעשות את זה,‬ ‫אבל אולי נצטרך לבטל.‬
‫לא, אנחנו לא יכולים לבטל.‬ ‫מרצ'לו יהיה הרוס.‬
‫אני דואג יותר לסילבי.‬
‫היא תגיע מרומא,‬
‫וראשים פה יעופו. שלך ראשון, לוק.‬
‫למה שלי?‬
‫אתה סגרת את המקום!‬
‫הבגדים יבשים,‬ ‫אבל איך נקיים את התצוגה במים בגובה 15 ס"מ?‬
‫לאן ילכו הדוגמניות?‬ ‫איפה ישבו האורחים? כולם יהיו רטובים.‬
‫התצוגה הזאת לא שוקעת.‬
‫זה קורה כאן.‬
‫אז אנחנו רק צריכים לחשוב מחדש,‬
‫ואתם יודעים...‬
‫לעשות מה שהמקומיים עושים.‬
‫עכשיו!‬
‫לא.‬
‫כן. עוד.‬
‫מספיק?‬ ‫-כן.‬
‫אוקיי.‬ ‫-אוקיי.‬
‫תודה שבאת.‬
‫תזדקקי להם. את בשורה הראשונה. אזור ההתזה.‬
‫היא מגיעה. אנחנו גמורים.‬
‫מה לעזאזל קורה?‬
‫אתה יכול לתפוס פה פיקוד?‬
‫היינו צריכים לאלתר קצת בגלל האקווה האלטה.‬
‫אלוהים.‬
‫עלה במהלך הלילה.‬
‫דבר דומה קרה בסירה שלי, רק לשירותים.‬
‫לא צפיתי את זה.‬
‫הייתי ברורה מאוד‬ ‫שתצוגת האופנה הזו חייבת להצליח.‬
‫איך היא תצליח אם היא מתחת למים?‬
‫יש לנו תוכנית חלופית.‬
‫מגפי גומי?‬
‫הם חלק מהתוכנית החלופית, כן.‬
‫מה התוכנית החלופית שלכם לאימא של מרצ'לו?‬
‫אלוהים.‬
‫מה אנטוניה עושה פה?‬
‫לא נראה לי שהמים הם הבעיה הכי גדולה שלנו.‬
‫איפה מרצ'לו?‬ ‫-מתחבא.‬
‫תפסיק. זה יהיה נהדר.‬
‫גבירותיי ורבותיי, התצוגה עומדת להתחיל.‬
‫רגע, מה היא עושה?‬
‫אימא.‬
‫בראבו, יקירי. בראבו.‬
‫זה מצא חן בעינייך?‬
‫אהבתי את זה!‬
‫זה היה יפהפה.‬
‫הרוח האמיתית של מוראטורי,‬
‫אבל בדרך חדשה.‬
‫זה אומר שלא תתבעי אותנו?‬
‫ברור שלא.‬
‫גם ככה בקושי יש לי כסף לעורך הדין שלי.‬
‫אתה מעצב אמיתי,‬
‫בדיוק כמו אביך.‬
‫סליחה שלא ראיתי את זה עד עכשיו.‬
‫מרצ'לו.‬
‫הגיע הזמן שאפרוש,‬
‫ואתן למישהו הרבה יותר מוכשר לתפוס פיקוד.‬
‫מה את אומרת? לא.‬
‫גבירותיי ורבותיי, מרצ'לו מוראטורי,‬
‫המנהל החדש והעתיד המבטיח של בית מוראטורי.‬
‫אז איך ההרגשה להיות שיחת היום‬ ‫בשבוע האופנה בוונציה?‬
‫נפלא.‬
‫אבל יותר מזה, שיש לי שוב את משפחתי,‬
‫אני לא מאמין.‬
‫ואימא שלך הציעה לך את כל החברה.‬
‫וגם לך. אנחנו צוות.‬
‫והתנאי היחיד שלה זה שאת תטפלי בשיווק.‬
‫כמובן שאשמח מאוד.‬
‫יש המון על מה לחשוב.‬ ‫אולי פשוט נהנה מהערב.‬
‫אני מנסה.‬
‫אני פשוט רוצה כבר‬ ‫לחזור לסוליטאנו ולצאת לדרך.‬
‫סוליטאנו? לכמה זמן?‬
‫אמילי, אני לא יכול לנהל את מוראטורי מפריז.‬
‫אני פשוט חשבתי...‬
‫אין לך מושג‬ ‫כמה יפים יכולים להיות החיים שם.‬
‫אלה חיים פשוטים ושקטים,‬ ‫אבל לעולם לא משעממים.‬
‫נהיה כל כך עסוקים במהלך היום,‬ ‫אבל בלילה... רק אנחנו נהיה בבית.‬
‫ואיפה זה יהיה?‬
‫אימא שלי רוצה לעבור לגור עם אחותי‬ ‫ולתת לנו את הבית שלה.‬
‫את הבית היפהפה הזה?‬
‫שבו נוכל לבנות חיים משותפים.‬
‫ואת חברת האופנה הטובה ביותר‬ ‫בתולדות איטליה.‬
‫זה פשוט... זה כל כך מדהים.‬
‫ומציף.‬
‫אני יודע.‬
‫לא חייבים להחליט כלום עכשיו.‬
‫כל מה שחשוב...‬
‫זה שאנחנו יחד.‬
‫אז אני אחראית על החובות שלו‬ ‫בין אם אנחנו גרושים ובין אם לא?‬
‫זה לא ייאמן.‬
‫בוא נמשיך עם זה כשאחזור לפריז.‬
‫כמה שמעתם?‬
‫אנחנו? שום דבר. לא הקשבנו.‬
‫למה?‬
‫יש בעיה?‬
‫בית המשפט עומד לעקל את כל הנכסים של לורן,‬
‫וזה כולל את הנכסים שלך.‬
‫כן.‬
‫את החסכונות שלי, הדירה שלי והחברה שלי.‬
‫רגע...‬
‫סוכנות גראטו בצרות?‬
‫לצערי היא שוקעת מהר יותר מוונציה.‬
‫מה זה אומר בדיוק?‬
‫אולי ימכרו אותנו, אולי יפרקו, לא ידוע.‬
‫הייתם כאן כשהקמתי את החברה,‬ ‫אבל אני לא רוצה שתהיו כשזה ייגמר.‬
‫אז בבקשה, ברגע שנחזור לפריז...‬
‫תחפשו עבודות חדשות.‬
‫אמילי?‬
‫יש לה את מוראטורי עכשיו.‬
‫היא יצאה בדיוק בזמן.‬
‫קדימה.‬
‫אלפי!‬
‫אנחנו חוגגים על גג מלון דניאלי.‬
‫אתה צריך להיות פה.‬
‫הלוואי שהייתי.‬
‫נשמע הרבה יותר כיף מהגג שאני נמצא עליו.‬
‫שמעתי שאנטוניה ביטלה את התביעה.‬ ‫-כן, לכולם הוקל מאוד.‬
‫אז אתה מתקשר לבדוק מה שלום ניקו או מרצ'לו?‬
‫לא.‬
‫אני מתקשר בשבילך.‬
‫אני רוצה לראות אותך כשתחזרי לפריז.‬
‫טוב, כן, כאילו, יש...‬
‫אני בטוחה שיעשו מסיבה ענקית בחברה‬ ‫או משהו כזה.‬
‫ו...‬ ‫-הבנת אותי.‬
‫אני יודע שאנחנו אוהבים להתבדח ולהקניט,‬
‫אבל אל תעמידי פנים שאין בינינו משהו.‬
‫את עדיין שם?‬
‫כן, אני לא יכולה לדבר עכשיו,‬ ‫אבל כן, כשאחזור לפריז.‬
‫טוב, מעולה.‬
‫כולי ציפייה.‬
‫בדיוק מה שהייתי צריכה.‬
‫וואו, את צמאה?‬
‫אני גומעת.‬
‫המון הרגלים רעים.‬
‫בסדר.‬ ‫-קדימה.‬
‫בוא ניקח אותך לסיבוב ניצחון.‬
‫תודה.‬
‫לא הייתה לי הזדמנות לומר מזל טוב.‬
‫תודה.‬
‫הלך ממש מעולה, נכון?‬
‫כן, לא, לא התצוגה.‬
‫אני מדברת על ההצעה של אנטוניה,‬
‫לנהל את מוראטורי.‬
‫מרצ'לו בטח מאושר.‬
‫כן. כן, לא, הוא מאושר.‬
‫זה פשוט... אנחנו נגור בסוליטאנו.‬
‫ואל תביני אותי לא נכון.‬ ‫זו עיר מהממת, וכולם שם מקסימים.‬
‫אבל...‬
‫אבל מה?‬
‫מה עם סוכנות גראטו?‬
‫מה לגביה, אמילי?‬
‫אל תדברי שטויות.‬ ‫את צריכה לקפוץ על ההזדמנות הזאת.‬
‫באמת? למה?‬
‫בגלל...‬
‫ענף השיווק הוא הפכפך,‬ ‫אז לעבור לעבוד בתוך החברה זו החלטה חכמה.‬
‫את תבני מותג, תנהלי אימפריה.‬
‫אבל אנחנו... לא נעבוד יחד יותר.‬
‫שתינו נשרוד. זה לא שחוסמים את אינסטגרם.‬
‫לא.‬
‫את יכולה להיות מיוצ'ה פראדה הבאה.‬
‫כן, יהיה להם מזל גדול אם יזכו בך.‬
‫אני יודעת שלי היה מזל.‬
‫המון מזל.‬
‫לחיי מרצ'לו מוראטורי.‬
‫אני צריך... להודות לכולכם.‬
‫אבל במיוחד לך, אמילי.‬
‫חיי השתנו לגמרי מהרגע שפגשתי אותך.‬
‫של כולם.‬
‫וכן, העסק הזה חשוב לי,‬
‫אבל מה שעוד יותר חשוב‬
‫זו את.‬
‫ניקו?‬
‫גם אתה רצית להגיד משהו?‬
‫כן, תודה.‬
‫גם אני מקבלת נאום?‬
‫עברתי תקופה קשה מאוד עם המשפחה שלי.‬
‫ואת תמכת בי כל כך.‬
‫האמת היא שלא הייתי כאן בלעדייך.‬
‫אתן הופכות אותנו למי שאנחנו.‬
‫טוב, אנחנו באמת די נהדרות.‬
‫רגע, מה? לא!‬
‫אני...‬
‫אני אוהבת אותך, אבל אני לא יכולה.‬
‫מה?‬
‫אני לא יכולה להינשא לך.‬
‫אני... אני פשוט לא יכולה להשאיר‬ ‫את כל מה שיש לי בפריז ולעבור לסוליטאנו.‬
‫אלה לא החיים שלי.‬
‫זו גם לא הטבעת שלך.‬
‫מה...‬
‫שמרתי עליה בשביל ניקו.‬
‫היא בשבילי?‬
‫מינדי,‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני מאוהב בך מאז שהיינו יחד בבית הספר.‬
‫ואני רוצה להיות איתך כל חיי.‬
‫אז...‬
‫וואו!‬
‫התינשאי לי?‬
‫בבקשה אל תגידי לא.‬ ‫-לא! לא, כן!‬
‫כאילו, וי או סי, לא משנה!‬
‫רגע.‬
‫אלוהים, זו טבעת...‬
‫אני אוהבת אותך.‬ ‫-אני אוהב אותך.‬
‫רגע, באמת?‬ ‫-באמת.‬
‫מזל טוב.‬
‫אני ממש שמחה בשבילכם.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מתה מבושה, אוקיי?‬
‫ראיתי את הטבעת‬ ‫ופשוט הייתי כל כך מבולבלת. אתה יודע, לא...‬
‫חשבתי שאתה...‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה היה כל כך יומרני מצדי.‬
‫באמת?‬
‫כי חשבתי על זה... בשביל שנינו, לעתיד.‬
‫גם אני.‬
‫ואז כשחשבתי שזה באמת קורה...‬
‫הבנת איך את באמת מרגישה.‬
‫בניתי לעצמי חיים בפריז.‬
‫בסדר? עבדתי קשה מאוד בשביל זה,‬
‫ואני אוהבת את זה.‬
‫ואני אוהבת שאתה חלק מזה.‬
‫גם אני אוהב את פריז, אבל רק כי את שם.‬
‫מקומי בסוליטאנו, אמילי.‬
‫אני יודעת.‬
‫הלוואי שיכולתי להיות שם איתך.‬
‫אבל את לא יכולה.‬
‫זה חלום יפהפה.‬
‫אבל הוא פשוט לא החלום שלי.‬
‫היי. אני מצטערת עלייך ועל מרצ'לו.‬
‫אני יודעת שאת אוהבת אותו.‬
‫כן.‬
‫אבל... את יודעת, אנחנו רוצים דברים שונים.‬
‫ואם אעבור לסוליטאנו,‬
‫אני ארגיש כמו נסיכה שלכודה בטירה.‬
‫אבל זו אגדה נחמדה.‬
‫כן, אבל... בסופו של דבר,‬ ‫אני חושבת שזה כל מה שזה היה.‬
‫כן.‬
‫אבל לפחות את מצאת את הנסיך שלך.‬
‫זה מטורף, נכון?‬
‫ניקו כבר נותן לי אפשרויות לתאריכים לחתונה.‬
‫בכלל לא סיפרתי להורים שלי.‬
‫הוא לא צריך להתקשר לאבא שלך‬ ‫ולבקש את ברכתו?‬
‫לא!‬
‫כי הוא יתעקש לשלוט על כל העניין.‬
‫ניקו יכול להתקשר אליו אחרי שנתחתן.‬
‫מינדי.‬
‫מה? בכל אופן, אני שונאת חתונות.‬
‫מה שחשוב לי זו רק מסיבת הרווקות.‬
‫טוב, אני אשלוט בעניין הזה.‬
‫אני חושבת על מיקונוס.‬
‫או רגע, איביזה.‬
‫חשבתי שאני מתכננת את זה.‬
‫ברור שכן.‬
‫היי, בנות.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מתי חזרת?‬
‫אתמול.‬
‫איך המסעדה?‬ ‫-כן, ממש טוב.‬
‫אנחנו חורגים מהתקציב עם השף החדש.‬
‫שף הוט החדש. איך הוא?‬
‫היא, למען האמת.‬
‫איזה מזל יש לך.‬
‫בכל אופן, אנחנו צריכות לזוז, אז...‬ ‫-כן.‬
‫מה זה?‬
‫זה...‬
‫ניקו הציע.‬ ‫-כן.‬
‫היא מאורסת.‬
‫מתי תכננת לספר לי?‬
‫הרגע סיפרתי.‬
‫לא.‬
‫אמילי סיפרה.‬
‫טוב, אני חושבת שמקובל לומר "ברכותיי".‬
‫טוב, הכי טוב שאני יכול זה "בהצלחה".‬
‫אני חושב שאת עושה טעות רצינית.‬ ‫-אלפי.‬
‫היא הבינה אותי.‬
‫מה קורה ביניכם?‬
‫שום דבר.‬
‫זה לא היה שום דבר.‬
‫עדיין יש לך רגשות כלפיו?‬
‫אוי, מין.‬
‫אלוהים. מה אני עושה?‬
‫אמילי!‬
‫חזרת.‬
‫אני עדיין עובדת כאן, לא?‬
‫עמדנו לשלוח את החפצים שלך לסוליטאנו.‬
‫חוץ מהשדכן הוורוד שלך.‬
‫תמיד אהבתי אותו.‬
‫אני לא נוסעת לסוליטאנו.‬
‫מרצ'לו ואני נפרדנו.‬
‫צר לי לשמוע.‬
‫תודה, סילבי. אני...‬
‫חשבתי שהוא האחד בשבילי.‬
‫אבל בסוף הבנתי שאלה לא החיים שרציתי.‬
‫אז אני שמחה שאת פה.‬
‫גם אני.‬
‫אבל עכשיו יש משהו שאת צריכה לדעת.‬
‫סוכנות גראטו הייתה בצרות.‬ ‫כמעט סגרתי את הדלתות.‬
‫מה? למה לא סיפרת לי?‬
‫רציתי לחסוך ממך.‬
‫אבל למזלנו, אביר על סוס לבן הציל אותנו.‬
‫הבאתי שותף הון כדי שלא נקרוס.‬
‫אולי יהיו פה כמה שינויים.‬
‫מי זה?‬
‫מי רוצה שמפניה?‬
‫אוי, לא.‬
‫זה בעצם לה מארקה פרוסקו.‬
‫חוקית, אסור שיראו אותי שותה משהו אחר.‬
‫היא האביר על הסוס הלבן? חשבתי שאין לה כסף.‬
‫יקירתי, עכשיו יש לי. מותו של בעלי היה הלם,‬
‫אבל ההלם הגדול ביותר היה‬ ‫שירשתי את הארמון.‬
‫ועכשיו קיבלתי הצעה מדהימה מ"ארבע העונות".‬
‫הם רוצים שזה יהיה‬ ‫ארמון ארבע העונות הראשון בעולם.‬
‫ועכשיו אני שותפה-מנהלת של סוכנות גראטו.‬
‫פאק, זה יהיה כיף.‬
‫בבקשה, דניס צרוב במחבת ברוטב הדרים וצלפים.‬
‫זה הדג שדגנו הבוקר?‬
‫אני די בטוח שדגת הבוקר רק קרפיון.‬
‫אני מבין.‬
‫לחיי גבריאל,‬
‫שהאכיל אותנו בצורה מדהימה‬ ‫מקו סמוי ועד כרתים.‬
‫גבריאל.‬
‫לחיי גבריאל.‬
‫תודה. תיהנו מארוחת הצהריים.‬
‫אה, גב...‬
‫רציתי להגיד לך שהחלטנו‬ ‫להעביר את שאר החודש בבית שלנו בלונדון.‬
‫אז יש לך כמה שבועות חופש‬ ‫כאן ביוון עד שנחזור.‬
‫אחת ההטבות בעבודה.‬
‫זה...‬
‫תודה.‬ ‫-כמובן.‬
‫הרווחת את זה ביושר.‬
‫- חשבתי שאתה צריך לדעת‬ ‫שאמילי חזרה לפריז. -‬
‫- היא ומרצ'לו נפרדו. -‬
‫- תעשה עם המידע הזה מה שאתה רוצה. -‬
‫- אמילי, כמובטח... גלויה עם בול -‬
‫- אני אבוד בלב ים בלעדייך.‬ ‫תפגשי אותי ביוון. שלך, גבריאל -‬
‫- מיוון באהבה -‬
‫תוכלי לשלוח את זה בשבילי?‬ ‫-כן, שף.‬
‫תודה.‬
‫- לזכרו של דייגו בורלה -‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬