Title: Knives Out Year: 2019 Duration: 02:10:14 Subtitles Source: Yes
‫הכתוביות הובאו, נערכו וסונכרנו ע"י UniHebSubs ‫גרסת Unicode
‫- הבית שלי, החוקים שלי, ‫הקפה שלי -
‫- המאורה של וולקן, ‫מאת הארלן תרומבי -
‫- משחק המחטים, ‫מאת הארלן תרומבי -
‫בוקר טוב, מר תרומבי.
‫מר תרומבי, אתה למעלה?
‫מר תרומבי, אני נכנסת.
‫לעזאזל.
‫"רצח כתוב היטב"
‫- שבוע אחרי מותו ‫של הארלן תרומבי -
‫אתה רצחת אותו, מניאק, ‫אתה רצחת אותו.
‫לא רצחתי אף אחד.
‫שיספת את הפנים שלו,
‫השארת אותו לדמם ברחוב ‫כמו חזיר מפוחלץ,
‫ואחרי זה ריסקת ‫את הגולגולת שלו במלגזה
‫ושרפת את הידיים שלו כדי למחוק ‫את טביעות האצבעות.
‫לעולם לא תוכלו ‫להוכיח את זה.
‫יש לנו צילומים ‫מהמצלמה הנסתרת.
‫אליס, כבי את זה בבקשה.
‫למה? זה עוד מעט נגמר. ‫-עכשיו, בבקשה, כבי את זה.
‫מה? הם בדיוק מגלים ‫מי עשה את זה,
‫ואין קליטה של הרשת האלחוטית ‫בחדר שלי.
‫כבי את זה עכשיו. ‫-נשארו עוד שתי דקות.
‫אליס. כבי את זה. -למה? ‫אין פה שום דבר כזה נורא,
‫זו בסך הכול סדרת טלוויזיה... ‫-הם מדברים על רצח.
‫הם בסך הכול מדברים.
‫חבר של אחותך שהיא אהבה נמצא ‫כשגרונו משוסע... -בסדר.
‫והיא לא צריכה ‫לשמוע את זה עכשיו.
‫גלי קצת רגישות.
‫אלוהים ישמור.
‫אליס, תמשיכי לצפות ‫בסדרה שלך, זה בסדר.
‫לא, גם ככה ניחשתי לבד ‫מי עשה את זה. -זה בסדר.
‫אני מצטערת, מרתה.
‫זה בסדר.
‫- וולט תרומבי -
‫זה הבן של הארלן.
‫היי, וולט. ‫-היי, מרתה, זה וולט.
‫תוכלי להגיע מוקדם יותר לבית?
‫השוטרים רוצים לשאול את כולם ‫עוד כמה שאלות.
‫מה?
‫היי, סלחי לי, גברתי.
‫את עובדת פה?
‫היי, שמה היה מרתה ‫והיא הייתה האחות של סבא.
‫היא איתנו. אחת מהעובדים?
‫זה בסדר, אני מצטערת.
‫לא, זה לא בסדר, ‫מה הקטע שלו?
‫מה שלומך?
‫לא משהו. אני בודדה.
‫אני בוכה די הרבה ‫ואני לא יודעת מה לעשות.
‫מרתה, אם את צריכה משהו...
‫את חלק מהמשפחה הזו.
‫תודה.
‫מה נשמע, ילדונת? -לינדה.
‫מה שלומך?
‫אני מניחה שהלוויה עזרה קצת, ‫העובדה שראיתי אותו,
‫חשבתי שהיית צריכה ‫להיות שם.
‫אבל הייתי במיעוט.
‫שיעצרו אותך, מצידי שתמות. ‫-ריצ'רד.
‫הוא לא בא.
‫רנסום, החרא הקטן הזה.
‫הוא לא הגיע ללוויה.
‫סליחה.
‫אנחנו מוכנים, נרצה לשוחח ‫עם כל אחד בנפרד.
‫בסדר, אני אכנס ראשונה.
‫אני מניחה שנסיים את זה ‫לפני טקס הזיכרון הערב.
‫נעשה כמיטב יכולתנו, גברתי.
‫אז מה נשמע, ילדונת?
‫נציג את עצמנו שוב ‫למען הפרוטקול.
‫אני מפקח הבילוש אליוט, ‫וזה השוטר וגנר.
‫אקליט את השיחה ‫כדי להקל על כולנו.
‫בסדר, אנחנו משוחחים ‫עם לינדה דרייסדייל,
‫לינדה
‫שם נעורים תרומבי, בתו הבכורה ‫של הארלן תרומבי.
‫אנו נשוחח על האירועים שהתרחשו ‫בליל מותו, לפני שבוע,
‫בשמונה בנובמבר.
‫אנו משתתפים בצערך.
‫תודה. חשוב לי לשמוע את זה.
‫למיטב הבנתנו, ‫באותו ערב המשפחה התאספה
‫לחגוג את יום הולדתו ה-85 ‫של אביך. -נכון.
‫איך היה? -המסיבה? ‫לפני מותו של אבי?
‫היא הייתה נהדרת.
‫האם מישהו ‫חוץ מבני המשפחה הגיע?
‫פראן, מנהלת משק הבית...
‫הוא היה נחמד, ‫אבל הוא היה כל כך שעיר.
‫ג'ייקוב? ‫-ואני יצאתי עם גברים איטלקים.
‫מרתה, האחות של הארלן.
‫היא ילדה טובה, חרוצה.
‫המשפחה שלה מאקוודור.
‫וונטה. סבתא רבתא, ‫אמו של הארלן.
‫היי, סבתא. -אמא שלו?
‫סבתא? ‫-וואו, בת כמה היא?
‫אין לנו מושג.
‫בסדר, והבן שלך, רנסום, ‫גם הוא הגיע?
‫כן, אבל הוא עזב מוקדם.
‫רנסום, אתה הולך?
‫בסדר.
‫היית אומרת ששלושתכם הגעתם ‫בערך באותה שעה?
‫לא.
‫ריצ'רד הגיע מוקדם לעזור ‫לקייטרינג להתארגן.
‫ואת ובעלך ריצ'רד עובדים ‫בסוכנות נדל"ן בבוסטון?
‫לא, זו הסוכנות שלי. ‫-בסדר, בסדר.
‫אני מצטער. ‫-הקמתי את העסק שלי מאפס.
‫בדיוק כמו אבא שלך.
‫הייתם קרובים?
‫הייתה לנו צורת התקשרות ‫סודית משלנו.
‫הייתי חייבת ליצור דבר כזה ‫עם אבא.
‫היית מוצא משחק לשחק איתו,
‫ולו היית עושה את זה ‫ומשחק לפי החוקים שלו...
‫- ריצ'רד -
‫כולם מעריצים ‫את אבא שלהם, נכון?
‫אני לא יודע, באמת כולם?
‫ממש לא.
‫אני לא יודע ‫למה אמרתי את זה.
‫אבל אשתי לינדה ‫מעריצה את אביה.
‫הארלן החל את הקריירה שלו
‫עם מכונת כתיבה ‫"סמית קורונה" חלודה,
‫והוא הפך לאחד מסופרי ספרי ‫המתח הטובים ביותר בכל הזמנים.
‫וואו, נשמע שכל הילדים שלו ‫מאוד הישגיים ובנו את עצמם.
‫בטח.
‫לפרוטוקול, אני משוחח ‫עם וולט תרומבי,
‫בנו הצעיר של הארלן תרומבי.
‫אתה מנהל את חברת ההוצאה לאור ‫של אבא שלך?
‫כן, זו החברה שלי, שלנו, ‫של המשפחה,
‫ואבא הפקיד את הניהול שלה ‫בידיים שלי.
‫30 שפות, יותר מ-80 מיליון ‫עותקים נמכרו.
‫זו מורשת אמיתית.
‫אתם אוהבים את הספרים שלו?
‫אני לא מרבה לקרוא סיפורת.
‫אני אוהב אותם, אני מעריץ שלו,
‫העלילות שלו כל כך...
‫אני לא רוצה לקלקל לך ‫את החוויה, אבל...
‫בסדר, "אלף סכינים"?
‫"הפרה והרובה".
‫מאין אתה שואב ‫את הרעיונות האלה?
‫אבא אמר שהעלילות פשוט קפצו ‫לו לראש, באופן מגובש,
‫וזה היה החלק הקל מבחינתו.
‫אתה גר באזור, נכון?
‫בטח הגעתם ‫בערך באותה שעה.
‫כולנו הגענו לפה ‫בסביבות שמונה בערב.
‫אשתי, דונה, היא הסלע שלי...
‫אלוהים, דונה, את בסדר?
‫הבן שלי, ג'ייקוב.
‫הוא בן 16, מאוד פעיל פוליטית.
‫הוא נאצי.
‫הוא טרול טיפש ‫של הימין האלטרנטיבי.
‫מדהים מה שהצעירים כיום ‫עושים עם האינטרנט.
‫אז הערב היה מוצלח?
‫כולנו ממוטטים,
‫אבל אני שמח שהיה לי ‫הערב הזה איתו.
‫שהייתי לצידו, ‫חשבתי על הספרים שלנו,
‫ועל כל מה שהצלחנו ‫להשיג באמצעותם.
‫זה כאילו אני עדיין מרגיש ‫את היד שלו על כתפי
‫כשהוא מעביר לי את השרביט.
‫אנחנו משוחחים ‫עם ג'וני תרומבי,
‫הכלה של הארלן תרומבי?
‫כן, הייתי נשואה לבן שלו, ניל.
‫הייתה לנו בת אחת, מג.
‫ואז ניל מת לפני 15 שנה.
‫ואת נשארת קרובה ‫למשפחת תרומבי?
‫הם המשפחה שלי.
‫אני מרגישה שהם משחררים אותי, ‫ומצד שני תומכים בי.
‫האיזון הזה בין הניגודים ‫הוא המהות של "פלאם".
‫סליחה, המהות של...? ‫-"פלאם".
‫כן, "פלאם", החברה שלך ‫למוצרי טיפוח העור, אני מצטער.
‫אני סולחת לך.
‫כן, טיפוח העור, אבל אנחנו ‫בעצם מקדמים סגנון חיים.
‫עצמאות, ויחד עם זאת, ‫הכרה בצרכים האנושיים.
‫זה "פלאם", ‫אבל זה גם הארלן.
‫הוא עזר לי ולמג ‫לעבור תקופות קשות.
‫מג
‫סבא העביר לאמא שלי ‫קצבה שנתית
‫והוא תמיד שילם ‫את שכר הלימוד שלי.
‫הוא האדם הכי לא אנוכי ‫שאני מכירה.
‫אבל עזבת ‫את המסיבה מוקדם.
‫תיהני.
‫כדי להיפגש עם חברים בסמית.
‫אתה יודע שאבא משלם על לימודי ‫השירה המרקסיסטיים הסמויים,
‫הדקונסטרוקטיביים ‫הפמיניסטיים שלה,
‫או איך שלא יקראו לזה?
‫היא יכלה ‫להישאר לחיתוך העוגה.
‫אני חושבת שלינדה כעסה.
‫אבל הארלן הבין.
‫בסדר.
‫שתיכן הגעתן למסיבה ‫בערך באותה שעה...
‫אם אפשר לעצור לרגע...
‫מי זה? למה אנחנו ‫עושים את כל זה?
‫רק כמה שאלות המשך.
‫אנחנו רוצים להיות יסודיים ‫כדי להבין איך הוא מת.
‫כשאתה אומר "איך הוא מת",
‫אתה מתכוון לשאלה ‫אם מישהו רצח אותו.
‫אם מישהו מאיתנו רצח אותו.
‫מישהו מבני המשפחה שלו רצח ‫אותו. -לא, וולט, לא, לא.
‫על כך אתה רומז, המפקח?
‫אף אחד לא אומר את זה, ‫זה בסך הכול ההליך המקובל.
‫בסדר.
‫אז מי זה?
‫זה בנואה בלאנק.
‫בנואה בלאנק? -כן.
‫מר בלאנק הוא בלש פרטי ‫מאוד מפורסם.
‫רגע אחד, קראתי ציוץ על כתבה ‫עליך שהתפרסמה ב"ניו יורקר".
‫אחרון הבלשים הג'נטלמנים.
‫אתה פענחת את החקירה ‫סביב אלוף הטניס?
‫אתה מפורסם.
‫מר בלאנק לא שייך למשטרה
‫והוא לא מעורב רשמית בחקירה,
‫אבל הוא הציע ‫את שירותי הייעוץ שלו.
‫הסכמתי בשמחה ‫ואני יכול לערוב לו.
‫מר בלאנק, אני יודעת מי אתה,
‫קראתי את כתבת הפרופיל עליך ‫ב"ניו יורקר"
‫והיא הייתה מאוד מענגת.
‫קברתי עכשיו את אבי ‫בן ה-85 שהתאבד.
‫למה אתה פה?
‫אני פה בשם לקוח.
‫מי?
‫אני לא יכול לומר.
‫אבל אני רוצה להבטיח לך ‫שלא תרגישי בנוכחותי.
‫תגלי שאני צופה פסיבי שקט ‫ומכבד של האמת.
‫בסדר.
‫אנחנו מתקרבים לגילוי האמת? ‫-עוד מעט.
‫האחות של הארלן,
‫היא הייתה במסיבה מתוקף ‫תפקידה? -מרתה?
‫אני מניח שכן.
‫הארלן העסיק אותה כדי שתטפל ‫בצרכים הרפואיים שלו.
‫אבל האמת היא ‫שהיא כמו משפחה.
‫היא ילדה טובה. ‫חברה טובה של הארלן.
‫המשפחה שלה מפרגוואי.
‫לינדה מאוד אוהבת ‫את מוסר העבודה שלה.
‫מהגרים, אנחנו יודעים ‫את העבודה.
‫אני... -זה מתוך "המילטון".
‫"המילטון". מעולה, מעולה.
‫ראיתי את ההצגה ‫בתאטרון "פבליק".
‫אפשר רק...
‫אל תיבהלי, אבל בתור אדם ‫שבנה את עצמו בשתי ידיים,
‫אני חייב להביע את הערכתי ‫על כך שהלכת בעקבות אבא שלך.
‫תודה. -זה פשוט נפלא.
‫וגם כל המשפחה.
‫ג'וני עם החברה שלה ‫וולט עם אימפריית ההוצאה לאור.
‫ובכן...
‫כן, וולט עשה עבודה טובה ‫עם מה שאבא נתן לו,
‫לא שזה משנה, אבל אבא מעביר לו ‫ספר פעמיים בשנה
‫וולט מוציא אותו לאור.
‫זה לא אותו הדבר.
‫אבל אני בטוח שוולט מטפל ‫גם במוצרים הנלווים, בעיבודים,
‫בזכויות בטלוויזיה ובקולנוע.
‫אתה מנסה להכשיל אותי בלשוני, ‫אדוני הבלש?
‫אתה יודע ‫שהוא לא מתעסק בזה.
‫ואם אתה חושב שאני די טיפשה ‫כדי להיכשל בלשוני
‫ולדבר על ענייני המשפחה ‫ולרדת על אחי הקטן
‫מול בלש משטרתי ושוטר...
‫וולט לא מנהל שום דבר
‫כי אין זכויות טלוויזיה ‫וקולנוע.
‫הארלן לא הרשה לעבד ‫את הספרים שלו לתסריט.
‫הוא שנא את הרעיון. ‫-לא נכון.
‫כן, זה הטריף את וולט, ‫כי שם נמצא הכסף האמיתי.
‫וולט נהג לשתות קצת, ‫ואז הוא החל להתווכח עם הארלן.
‫הוא התווכח איתו גם במסיבה?
‫אלוהים.
‫נו, באמת, אבא...
‫הוא לא עזב אותו, מסכן.
‫בסוף הארלן נאלץ לגרש אותו.
‫לא שמעתי מה הוא אמר, ‫אבל נראה שהוא נזף בו קשות
‫כי מאותו רגע וולט היה ‫כמו גור כלבים פצוע.
‫מה? זה מה שריצ'רד אמר? מה? ‫לא, אלוהים, לא התווכחנו.
‫אני בסך הכול מנסה ‫להבין מה קרה.
‫הארלן לקח אותך הצידה במסיבה,
‫וכשחזרת, היית כנוע.
‫מה הארלן אמר לך?
‫הבחורים מנטפליקס, הבחור שלהם ‫ממחלקת קשרי לקוחות,
‫הוא שלח משהו... הפעם ‫הם ציינו סכומים מדויקים
‫ואני חושב שזה חלון הזדמנויות ‫שלא ישאר פתוח זמן רב.
‫אנחנו צריכים לנצל אותו, ‫ואתה חייב לראות את הסכומים.
‫וולט. -אבא. אבא, אתה נתת לי ‫לנהל את הספרים שלנו,
‫תן לי לנהל אותם, ‫תן לי לעשות את זה, בבקשה.
‫אלה לא הספרים שלנו, בן. ‫אלה הספרים שלי.
‫ולא ככה רציתי לנהל ‫את השיחה הזו.
‫אבל אתה צודק, אתה צודק,
‫זה לא הוגן מצידי לקשור אותך ‫למשהו שהוא לא באמת שלך.
‫מה? -לא, עשיתי לך עוול גדול.
‫כל השנים האלה מנעתי ממך ‫להקים משהו משלך שיהיה שלך.
‫אתה לא תמשיך לנהל ‫את ההוצאה לאור.
‫אני משחרר אותך.
‫אבא, אתה מפטר אותי?
‫לא.
‫נדבר על הפרטים מחר.
‫ההחלטה סופית.
‫ילד טוב.
‫דיברנו. הייתה לנו שיחה עסקית ‫על ספרים אלקטרוניים.
‫אלוהים, זה לא היה רציני.
‫אם אתה רוצה לדבר על ויכוח, ‫לרנסום היה ויכוח איתו.
‫רנסום, זה הבן ‫של ריצ'רד ולינדה?
‫כולנו אוהבים את רנסום, ‫הוא ילד טוב,
‫אנחנו אוהבים אותו.
‫אבל?
‫אבל הוא תמיד היה ‫הכבשה השחורה במשפחה.
‫ואני לא מנסה ל...
‫אני מעדיף להשאיר דברים ‫כאלה בתוך המשפחה,
‫אבל במקרה של רנסום, ‫הוא מעולם לא עבד,
‫ומשום מה אבא תמיד תמך בו.
‫יש ביניהם יחסי אהבה-שנאה, ‫הם רבים.
‫אבל באותו ערב, אלוהים, ‫היה ביניהם פיצוץ.
‫על מה?
‫השתגעת?
‫לא ממש שמענו מה הם אמרו, ‫אבל זה היה רציני.
‫וזה מוזר שהם נכנסו ‫לחדר אחר כדי להתווכח.
‫בדרך כלל הם מעוררים דרמות ‫מול כל המשפחה.
‫אם כבר מדברים על ויכוחים,
‫אתה הגעת לבית מוקדם ‫לעזור לקייטרינג להתמקם.
‫האם שוחחת ‫עם הארלן בזמן הזה?
‫הוא היה שם, ‫אז נראה שדיברנו.
‫בחדר העבודה שלו?
‫לא נראה לי.
‫שוחחתי עם אשת הקייטרינג ‫הבוקר,
‫והיא לא ראתה אותך עוזר ‫לעובדים שלה.
‫אבל היא כן שמעה את הארלן ‫בוויכוח עם מישהו
‫באותו אחר צהריים ‫בחדר העבודה שלו.
‫כן, אני לא...
‫ויכוח?
‫לא.
‫אבל גם ג'וני הייתה פה.
‫היא הגיעה מוקדם, ‫אז אולי זו הייתה היא.
‫אולי כדאי שתשאל אותה. ‫-אלה היו שני קולות של גברים.
‫הארלן צעק.
‫אתה תספר לה ‫או שאני אספר לה.
‫זה מזכיר לך משהו?
‫זה לא עניינך.
‫אל תתערב בנישואים שלי. ‫-אני מכיר את הבת שלי,
‫והיא הייתה רוצה לדעת.
‫כתבתי הכל במכתב הזה ‫שממוען אליה.
‫מחר היא תקבל אותו.
‫הארלן, אני מזהיר אותך.
‫לא, מגיע לה לדעת. ‫-אל תתערב בנישואים שלי.
‫מגיע לה לדעת ואתה תספר לה. ‫-ממש לא.
‫אתה תספר לה ‫או שאני אספר לה.
‫כן, אני יודע.
‫כן.
‫הארלן החליט סוף סוף להכניס ‫את אמא שלו לבית אבות
‫ולינדה תמיד התנגדה לזה.
‫רציתי שנחכה עד שנחזור לבוסטון ‫כדי לספר ללינדה
‫כדי שלא לעשות סצנה שלמה.
‫והארלן רצה שאספר לה ‫באותו הרגע.
‫זה מה שקרה.
‫אני מצטער, שכחתי מזה.
‫בבית?
‫מוקדם יותר, ריצ'רד אמר ‫שהגעת מוקדם.
‫באמת הגעתי לבית מוקדם.
‫כדי לשוחח עם הארלן?
‫כדי לשוחח עם הארלן. כן.
‫על מה רצית לשוחח ‫עם הארלן?
‫היה בלבול כלשהו ‫עם תשלום שכר הלימוד של מג.
‫אני מצטער שאני לוחץ עלייך,
‫אבל איזה בלבול?
‫בית הספר עוד לא קיבל ‫את הצ'ק.
‫אני לא יודעת ‫למה אלן לא שלח אותו.
‫אלן לא שלח אותו ‫כי הוא עלה על חוסר התאמה.
‫המשרד של אלן שולח את שכר ‫הלימוד ישירות לבית הספר
‫על פי בקשתך, ‫אבל המשרד של פיליס,
‫שמטפל בקצבה השנתית שלך, ‫מעביר גם לך ישירות שכר לימוד.
‫קיבלת תשלומי שכר לימוד ‫עבור מג משני מקורות וגנבת ממני.
‫100,000 דולר בשנה ‫כבר ארבע שנים.
‫אין לי מושג איך קרה ‫הבלבול הזה, אני...
‫אני נשבעת... -אז עכשיו אני ‫כותב את צ'ק שכר הלימוד של מג,
‫אבל כדאי שתדעי שזה הצ'ק ‫האחרון שאת או מג תקבלו ממני.
‫בבקשה, אתה לא מבין... ‫-ג'וני, אני יודע שזה יכאב,
‫אבל זה לטובה.
‫זו ההחלטה הסופית שלי.
‫הייתה בעיה עם העברת הכספים ‫לבית הספר.
‫הייתי צריכה לבקש מהארלן ‫שיכתוב צ'ק לסמסטר.
‫שטויות.
‫ובכן...
‫למה שלא נצא להפסקה, ‫ונחזור...
‫לא, היא הלכה.
‫ריצ'רד.
‫ג'וני, ראית את ריצ'רד? ‫-לא, בדיוק סיימתי עם...
‫בסדר, תודה.
‫לא.
‫לעזאזל, ריצ'רד.
‫ריצ'רד?
‫בן זונה.
‫יכול להיות שיש לי ציפיות ‫גבוהות מדי,
‫אבל כשבנואה בלאנק הגדול ‫פונה אליי,
‫אני מצפה לכך שמדובר במשהו ‫יוצא דופן או לפחות מעניין.
‫אבל אני מצטער, ‫ברור שמדובר פה בהתאבדות,
‫ולמען האמת, בני, הגענו לשלב ‫שבו אני צריך לדעת
‫מה אנחנו עושים פה.
‫השיטה?
‫שיסוף גרון?
‫זו משהו שבדרך כלל ‫רואים בהתאבדויות?
‫כן, נכון, זה דרמטי.
‫אבל תסתכל סביבך.
‫תסתכל על המקום הזה, ‫הוא חי בתוך משחק "הרמז".
‫קדימה, בני, דבר איתי.
‫ביקשת ממני שאקרא ‫לכל האנשים האלה לפה
‫כדי לתשאל אותם שוב, ‫אני מבין.
‫יש לי שוטרים שמסיירים במחוז ‫כבר די הרבה זמן.
‫בדרך כלל אנשים ‫הם בדיוק כמו שהם נראים.
‫אתה לא תמצא רוצחים ‫במשפחה הזו.
‫זו משפחה נעימה ‫עם חילוקי דעות טיפוסיים,
‫ולאף אחד מהם ‫אין מניע לרצח.
‫לאן אתה הולך?
‫האחות של הארלן תרומבי, ‫מרתה...
‫קבררה. -מרתה קבררה.
‫גב' קבררה, את יכולה לחכות ‫בפנים, מיד נהיה איתך.
‫גב' קבררה.
‫רחרחתי קצת, את הועסקת במשרה ‫חלקית כאחות מורשית, נכון?
‫כן. אני לא עובדת דרך סוכנות ‫האחיות הביתיות.
‫הארלן שכר את שירותיי ‫באופן ישיר. -שבי, בבקשה.
‫ומשלמים לך שכר קבוע...
‫על כמה שעות עבודה בשבוע?
‫התחלתי ב-15 שעות, ‫ואז הוא היה זקוק לעזרה נוספת.
‫עזרה רפואית?
‫הוא היה צריך חברה.
‫האם את אחות טובה בזכות העובדה ‫שיש לך לב טוב?
‫בסדר, בלאנק, זה... -כן, כן.
‫מרתה, בדיוק דיברנו על מניעים ‫אפשריים במשפחה.
‫אני חושב שהארלן סיפר לך הרבה ‫מאוד אמיתות על כל אחד מהם,
‫וציפור קטנה לחשה לי...
‫איך אוכל לנסח את זה ‫בעדינות,
‫את מקיאה בכל פעם ‫שאת משקרת.
‫מי אמר לך את זה?
‫זה נכון? -כן.
‫זה משהו שאני חווה ‫מאז שהייתי ילדה.
‫זו תגובה גופנית ‫שעצם המחשבה על שקר... כן...
‫היא גורמת לי להקיא.
‫באמת?
‫האם ריצ'רד מנהל רומן?
‫למה לגברים יש נטייה ‫להרוס משהו טוב?
‫מה?
‫ריצ'רד?
‫רומן? -כן.
‫אסתפק בתשובה של כן או לא.
‫לא.
‫לעזאזל.
‫יקירתי, אני מצטער. -אלוהים.
‫הנחתי שאת מדברת ‫באופן מטפורי.
‫יש לי מגבונים ברכב. ‫-הנה, קחי לגימה.
‫זה באמת משהו מיוחד.
‫אבל מתברר שצדקתי.
‫ריצ'רד כן מנהל רומן, וחמיו ‫גילה על כך והתעמת איתו על כך.
‫אתה תספר לה ‫או שאני אספר.
‫בסדר, אבל גם אם זה נכון...
‫את בסדר? -כן.
‫גם אם זה נכון,
‫הרצון להגן על מערכת יחסים ‫הוא מניע די עלוב,
‫אתה יודע את זה. ‫-וישנו ג'וני.
‫ג'וני? ‫-ג'וני, גורו סגנון החיים.
‫לא, הארלן תמך כלכלית בה ‫ובבת שלה,
‫וזה ההפך ממניע. -ואם התמיכה ‫הזו הייתה בסכנה...
‫גב' קבררה, עוד רגע בבקשה.
‫כן, אני רוצה רק לקחת מי פה. ‫-גב' קבררה,
‫האם הארלן תכנן להפסיק ‫את הקצבה של ג'וני?
‫ג'וני.
‫מה קרה?
‫אלוהים.
‫אל תעני אם את מתכוונת ‫להקיא שוב.
‫מג אמרה שהוא שילם ‫ישירות לבית הספר,
‫ג'וני אמרה שהוא העביר לה ‫את הכסף.
‫שני הדברים נכונים.
‫היא קיבלה תשלום כפול.
‫הארלן גילה את זה והפסיק לה ‫את התשלומים. נכון?
‫אז היא רצחה אותו ‫בשביל הירושה?
‫לא, ראית את האינסטגרם שלה?
‫היא מובילת דעה. ‫-לא, הקצבה היא המניע?
‫ושוב, מניע עלוב.
‫אתה לא מפסיק ‫לספק לי מניעים עלובים.
‫נכון, אבל היא שיקרה לי.
‫שלושתם שיקרו. -שלושתם?
‫וולטר.
‫אני מבין למה אתה חותר.
‫הארלן כבר סירב לוולטר בעבר ‫בכל הקשור לזכויות הסרטים,
‫אבל באותו ערב משהו ‫שהארלן אמר זעזע אותו.
‫אם נבחן את הדפוס, נראה שהארלן ‫החליט לנקות את השטח.
‫לא פלא.
‫הוא תכנן לפטר את וולטר?
‫אני יכולה לחכות בפנים? ‫אני לא מרגישה בנוח לעמוד פה.
‫כן, בבקשה, חכי בפנים.
‫אבל אל תתרחקי יותר מדי, טוב?
‫היית מאוד סבלני, ידידי.
‫וכן, אתה צודק.
‫אף אחד מהאליבים העלובים האלה ‫והסכסוכים המשפחתיים האלה
‫לא עונה על השאלה שלך, ‫למה בנואה בלאנק פה?
‫אגיד לך למה.
‫אני פה כי הבוקר מישהו התחמק ‫משאלה מאוד חשובה.
‫מי?
‫אני.
‫לינדה שאלה ‫מי שכר את שירותיי.
‫מי שכר את שירותיך?
‫אני לא יודע.
‫הגיעה אליי מעטפה ‫עם כסף מזומן אתמול
‫ובתוכה ידיעה עיתונאית ‫על מותו של תרומבי.
‫מעטפה? וזה סיפק אותך?
‫מעטפה עם כסף מזומן.
‫אז מישהו חושד ‫שמדובר פה במשהו פלילי
‫והוא מחליט לעשות הצגה שלמה ‫בכך שהוא שוכר את שירותיי
‫ושומר על אנונימיות.
‫זה לא הגיוני.
‫אבל זה מרתק אותי.
‫ספר לי איפה כל אחד היה ‫בשעת המוות.
‫אנחנו יודעים שהמסיבה הסתיימה ‫בסביבות 23:30.
‫לילה טוב, ג'וני. -לילה טוב.
‫מרתה לקחה את הארלן למעלה ‫כדי לתת לו את התרופות שלו.
‫המדרגות שמובילות ‫לחדר השינה של הארלן
‫ולחדר העבודה שלו בעליית הגג ‫חורקות מאוד,
‫ולינדה לא ישנה עמוק.
‫אז אנחנו יודעים מתי מישהו עלה ‫במדרגות באותו לילה.
‫בפעם הראשונה זה היה ‫כשג'וני שמעה רעש
‫מהחדר שמעליה בבית.
‫היא דאגה להארלן, אז היא עלתה ‫לראות מה קורה
‫והעירה את לינדה.
‫הארלן היה בחדר העבודה שלו ‫בעליית הגג עם מרתה.
‫היי, ג'וני. -אני רק... היי.
‫הוא הסביר שהם הפילו ‫את לוח המשחק של "גו".
‫הפלתי את לוח המשחק, אז...
‫המשחק עם הרשת והאבנים? ‫-הם שיחקו בו מדי לילה.
‫הוא אמר, זה בסדר, לכי לישון.
‫לכי לישון, ג'וני.
‫אני אוהבת אותך. ‫-ואני אותך.
‫וזה מה שהיא עשתה.
‫עשר דקות לאחר מכן לינדה ‫התעוררה בפעם השנייה
‫כשמרתה יצאה מהחדר.
‫וולט, אני הולכת.
‫וולט עישן סיגר במרפסת ‫ביחד עם הבן שלו,
‫והוא ראה אותה יוצאת ‫ונוסעת משם.
‫הוא הסתכל על השעה.
‫חצות.
‫15 דקות לאחר מכן,
‫לינדה התעוררה ‫בפעם השלישית והאחרונה
‫בגלל מישהו שירד במדרגות, ‫הארלן,
‫שירד לקחת לעצמו ‫משהו לאכול.
‫אבא, תחזור לישון.
‫וולט ניסה לשכנע אותו ‫לא לעשות.
‫על סמך כל זה,
‫הפתולוג קבע ששעת המוות ‫היא בין השעה 00:15 ל-2:00.
‫כשוולט סיים לעשן את הסיגר שלו ‫בערך בשעה 00:30,
‫מג חזרה הביתה.
‫היא הלכה ישר לישון.
‫וולט וג'ייקוב הלכו לישון ‫זמן קצר לאחר מכן.
‫מתישהו מאוחר יותר ‫באותו לילה,
‫לא ברור מתי, ‫כנראה בסביבות 3:00,
‫מג התעוררה ‫כי הכלבים נבחו בחוץ.
‫היא נכנסה לשירותים ‫וחזרה לישון.
‫זה הכול. בסדר?
‫הצלבנו את כל הסיפורים ‫ואימתנו כל פרט.
‫ואין עוד גרם מדרגות שמוביל ‫לחדרו של הארלן? -לא.
‫רק המדרגות החורקות. ‫-מעניין.
‫אז אנחנו יודעים ‫שרנסום לא עשה את זה
‫כי הוא לא היה שם.
‫מרתה לא יכלה ‫לעשות את זה.
‫הארלן עוד היה בחיים ‫כשהיא עזבה.
‫מג... מג חזרה הביתה במהלך ‫החלון של שעת המוות, נכון?
‫רק שזו הייתה התאבדות, טוב?
‫הארלן שיסף את העורק הראשי ‫שלו, בסדר?
‫ראינו לפי דפוס נתזי הדם ‫ששום דבר לא חסם אותם,
‫מה שאומר שכמעט שאין סיכוי ‫שמישהו היה באזור בשעת המוות.
‫הוא זה ששיסף ‫את גרונו, בסדר?
‫אני לא מבין למה אנחנו ‫ממשיכים לדבר על זה.
‫ראיות פיזיות יכולות לספר ‫סיפור ברור ומטעה.
‫מה? -וכפי שאנו יכולים לראות ‫ממה שקרה הבוקר,
‫כל אחד עשוי לשקר.
‫כמעט כולם.
‫גב' קבררה,
‫ביקשנו ממך לחכות כל אחה"צ
‫כי רציתי שתהיי האחרונה ‫שאדבר איתה.
‫הייתי חייב להבין ‫מה בדיוק קרה באותו ערב
‫ואת עומדת במרכז האירועים.
‫אז בבקשה, קחי את הזמן.
‫את עלית עם מר תרומבי ‫בשעה 23:30
‫ויצאת מהחדר שלו בחצות.
‫תחשבי טוב, ‫ותפרטי כמה שיותר,
‫ספרי לנו מה קרה ‫באותה חצי שעה.
‫למעלה, למעלה... אני מסתדר. ‫-אתה מסתדר?
‫למעלה, אני מסתדר. -בסדר.
‫הארלן.
‫בלי חרטות. -בסדר.
‫לא, לא, לא.
‫בואי הנה. ‫-שתיתי כוס שמפניה.
‫הארלן, תקשיב לי, כבר מאוחר. ‫-שתיתי רק כוס אחת.
‫בדיוק, כוס שמפניה...
‫לא נהרוס את המסורת ‫ביום ההולדת שלי.
‫אתה מוכן רק לקחת את התרופות ‫שלך וללכת לישון?
‫אם את מתכוונת להכניס ‫את החרא הרעיל הזה לגוף שלי,
‫תצטרכי להרוויח את הזכות הזו, ‫ביום ההולדת שלי.
‫יום ההולדת ה-85. -בסדר.
‫אני כל כך זקן.
‫כל כך זקן... ‫-אתה כל כך אוהב דרמות, נכון?
‫מרתה.
‫בסדר, בוא נעשה את זה, ‫תשע על תשע.
‫בסדר. -אתה מוכן?
‫אני אכסח אותך. ‫-אתה בטוח?
‫כן.
‫איך אתה מעז?
‫אני יודעת איך זה יסתיים.
‫מה זה?
‫למה אני לא מצליח לנצח אותך ‫במשחק הזה?
‫כי אני לא משחקת ‫כדי לנצח אותך,
‫אני משחקת ‫כדי ליצור דוגמה יפה.
‫זו התעללות בזקנים. ‫אני אתקשר לאיגוד הגמלאים.
‫אל תכריח אותי להביא ‫את החגורה, סבא'לה.
‫זה נגמר.
‫התקווה היחידה שלי היא ‫שתהיה רעידת אדמה.
‫אבל מה הסיכוי שזה יקרה?
‫אוי, לא.
‫שלום? שלום?
‫שלום? שלום, ‫תעמדי מתחת למשקוף.
‫כן!
‫אתה לא יודע להפסיד בכבוד.
‫תרופות, ואז לישון.
‫נמאס לי ממך.
‫זה בסדר.
‫וולט מעשן את הסיגר המסריח שלו ‫על המרפסת.
‫לעזאזל עם הדברים ‫הארורים האלה.
‫איך היה הערב? ‫-הערב? היה טוב.
‫באמת?
‫אני יודעת שלא ממש חיכית לזה ‫בקוצר רוח.
‫לא, אבל עשיתי את זה.
‫הפסקתי לכל הארבעה ‫את הזרמת הכספים.
‫כן.
‫זה לא היה קל.
‫ההון הארור הזה.
‫לפעמים נדמה לי שכל מה שנתתי ‫למשפחה שלי,
‫עשיתי מבלי להיות מודע לזה ‫או כדי שהם יהיו תלויים בי.
‫הייתי צריך ל... אני לא יודע, ‫לעודד את וולט
‫לכתוב סיפורים משלו, ‫ולא לטפל רק בסיפורים שלי.
‫כמו שאמרת לי ‫שאני צריך לעשות.
‫ולהיות אבא, ולא רק מפרנס עבור ‫ג'וני, כמו שאמרת לי לעשות.
‫והייתי יכול להיות נחמד יותר ‫ללינדה ורנסום...
‫אלוהים, רנסום.
‫הילד הזה כל כך דומה לי.
‫ביטחון עצמי. טיפשות.
‫אני לא יודע, מגונן.
‫משחק עם החיים ‫כאילו מדובר במשחק,
‫מבלי לחשוב על ההשלכות.
‫עד שאתה כבר לא מצליח להבחין ‫בין אביזר במה
‫ובין הסכין האמיתי.
‫אני לא מפחד מהמוות.
‫אבל, אלוהים,
‫הייתי רוצה לתקן כמה מהטעויות ‫האלה לפני שאמות.
‫לסיים בנימה חיובית.
‫אני מניח שעוד נראה מה יקרה. ‫-אכן.
‫עבר עליך יום ארוך.
‫רוצה קצת סמים?
‫את מתכוונת ‫לחומר האיכותי? -כן.
‫בואי, תשלחי אותי ללה לה לנד.
‫אבל רק קצת, טוב?
‫למה חיכיתי עד אמצע ‫שנות ה-80 לחיי
‫כדי להתחיל להשתמש במורפיום? ‫איזה שמוק.
‫איזה נודניק.
‫אין כמו החומר הזה.
‫- תמיסת מורפיום -
‫- קטורלאק טרומתאמין -
‫אלוהים.
‫יש בעיה?
‫נתתי לך כרגע 100 מ"ג מזה.
‫פישלתי.
‫נתת לי 100 מ"ג ‫של החומר הטוב?
‫סליחה, אבל מה אמור להיות ‫המינון של החומר הטוב?
‫בוא לא נקרא לזה ככה ‫עכשיו, טוב?
‫שלושה מ"ג. ‫-זה הרבה פחות.
‫אז מה יקרה?
‫אתן לך זריקה של נלוקסון ‫כדי שלא תמות תוך עשר דקות.
‫אין לחץ.
‫זו שיטה מאוד מעניינת ויעילה ‫לרצוח מישהו.
‫אני חייב לרשום את זה.
‫אז לו מישהו היה מחליף בכוונה ‫בין התרופות,
‫הייתי מת תוך עשר דקות.
‫מת לגמרי? -כן, והיית מגלה ‫תסמינים תוך חמש דקות.
‫זיעה, בלבול, ואז...
‫כן, בהתחשב במינון הכל כך ‫גבוה, תוך עשר דקות...
‫המוח שלך...
‫כן, עשר דקות.
‫מרגע ההזרקה.
‫נשארו לנו ‫בערך שמונה דקות,
‫גם אם הקורבן היה מזמין ‫אמבולנס
‫כשהוא מתחיל לחוות ‫את התסמינים,
‫ואילו הוא היה גר בבית כפרי ‫גדול, כמונו,
‫לאמבולנס היה לוקח ‫לפחות 15 דקות להגיע
‫ואז זה היה מאוחר מדי.
‫לולא היה לקורבן מזרק ‫נלוקסון לשעת חירום.
‫מרתה?
‫יש לך את המזרק? ‫-כן, אני אמצא אותו.
‫יש לי אותו כי הוא מגיע ‫ביחד עם הערכה,
‫הוא אמור להיות פה. ‫הוא חייב להיות פה.
‫הוא...
‫הוא לא פה, הארלן.
‫אני לא יודעת למה הוא לא פה.
‫אז אני הולכת להתקשר, בסדר?
‫להתקשר לאמבולנס.
‫מה אתה עושה?
‫מרתה, תקשיבי לי. -הארלן, ‫אני חייבת להתקשר לאמבולנס.
‫תפסיקי, תפסיקי, מרתה.
‫הם חייבים להגיע. ‫-אין לנו זמן.
‫את חייבת להקשיב לי. ‫-אני אקרא למשפחה.
‫מה אתה עושה? השתגעת?
‫אנחנו חייבים להתקשר לאמבולנס. ‫-תקשיבי לי, תקשיבי לי.
‫אם מה שאמרת נכון, הלך עליי, ‫אי אפשר כבר להציל אותי.
‫לא, לא. -יש לנו שש דקות.
‫לא, אני לא יכולה... -לא.
‫אנחנו חייבים לחלץ אותך מזה.
‫תחשבי על אמא שלך.
‫אמא שלי?
‫מרתה, עמדי מאחוריי, ‫עמדי מאחוריי.
‫תהיי בשקט.
‫הארלן?
‫מרתה?
‫הכול בסדר?
‫היי, ג'וני. -היי.
‫חשבתי ששמעתי רעש, ‫הכול בסדר?
‫לא, הכול בסדר.
‫בסך הכול הפלתי ‫את לוח המשחק של ה"גו".
‫כולם בסדר? -כן.
‫לכי לישון, ג'וני. -בסדר.
‫אולי נוכל לדבר מחר על... ‫-נדבר מחר.
‫לילה טוב, אני אוהבת אותך. ‫-ואני אוהב אותך.
‫בואי.
‫תקשיבי לי טוב.
‫אמא שלך עדיין נחשבת ‫למהגרת בלתי חוקית,
‫ואם זה קרה באשמתך, ‫הם ימצאו אותה ויגרשו אותה
‫והמשפחה שלך תתפרק.
‫אנחנו לא ניתן לזה לקרות, נכון?
‫אבל את חייבת לעשות בדיוק ‫מה שאגיד לך לעשות.
‫את מוכנה ‫לעשות את זה, מרתה?
‫את הדבר האחרון הזה למעני? ‫למען המשפחה שלך?
‫מה אתה רוצה שאעשה?
‫תרדי למטה ותעשי ‫כמה שיותר רעש
‫ותגידי בקול רם להתראות לכולם.
‫וולט, אני הולכת.
‫תדאגי שמישהו יבחין בשעה.
‫אלוהים, כבר חצות.
‫אם תוכלי.
‫תפתחי את השער ותצאי,
‫ואז כדי לחמוק ‫ממצלמת האבטחה,
‫תרדי מהכביש ‫לפני הפיל המגולף.
‫רגע, הוא אמר לפני או אחרי?
‫אחרי הפיל המגולף.
‫לא, הוא אמר לפני.
‫לפני-אחרי הפיל המגולף.
‫לעזאזל.
‫תחני ותחזרי ברגל לבית.
‫תלכי על השביל הצדדי ‫עד השער הקטן,
‫הכלבים יזהו אותך, ‫והם לא ינבחו.
‫את חייבת להגיע לקומה השלישית ‫מבלי שמישהו יבחין בך.
‫הדרך היחידה היא לטפס על הסבכה ‫דרך החלון והדלת הנסתרת.
‫אתה לא רציני.
‫אני רציני. תעשי את זה.
‫ולמען האל, תהיי בשקט.
‫ברגע שתיכנסי פנימה, ‫וזה החלק הקשה...
‫זה החלק הקשה?
‫תיקחי את החלוק והכובע שלי ‫מחדר השינה ותלבשי אותם.
‫הארלן, זה מטורף, ‫אני לא מסוגלת לעשות את זה.
‫אנחנו צריכים שזה יהיה סגור ‫מכל הכיוונים
‫כדי שהשוטר הממוצע ‫ינקה אותך מיד מחשד.
‫זה נשמע מטורף, ‫אבל זה יצליח.
‫וולט מעשן בחוץ, הוא יראה ‫אותך, דרך החלון.
‫אבא? תחזור לישון.
‫הוא ראה אותך עוזבת, במצלמת ‫האבטחה רואים אותך נוסעת,
‫ו-20 דקות לאחר מכן הבן שלי ‫יראה אותי חי וקיים.
‫הפכת מחשודה מספר אחת ‫לחשודה בלתי אפשרית.
‫תצאי כמו שבאת, ‫ותדאגי שלא יראו אותך.
‫רנסום?
‫שוב חזרת?
‫סעי הביתה.
‫מתישהו בימים הקרובים ‫השוטרים יתשאלו אותך.
‫לא, לא, לא.
‫אני לא מסוגלת לשקר.
‫אתה יודע שאני לא מסוגלת לשקר, ‫אני אקיא.
‫אל תשקרי, ‫תספרי חלקי אמיתות.
‫בסדר הזה.
‫עליתי איתו למעלה.
‫שיחקנו את המשחק הלילי שלנו ‫של "גו".
‫בשלב מסוים הוא הפיל את הלוח ‫וג'וני הגיעה לבדוק שהכול בסדר.
‫נתתי לו תרופה נגד כאבים.
‫הוא מתח את השריר של הכתף שלו ‫בשבוע שעבר.
‫ואז השארתי אותו ‫בחדר העבודה שלו.
‫בחצות אמרתי שלום לוולט,
‫ונסעתי הביתה.
‫איזו תרופה נתת לו?
‫מאז שהוא נפצע אני נותנת לו ‫זריקה של 100 מ"ג טורדול.
‫זה משכך כאבים לא ממכר.
‫וכדי לעזור לו לישון, ‫שלושה מ"ג מורפיום.
‫ובני המשפחה ידעו על כך? ‫-כן, כמובן.
‫האם הבחנת במשהו מוזר? ‫משהו חריג בהתנהגות שלו?
‫לא.
‫זה נשמע הגיוני לגמרי.
‫תודה, גב' קבררה.
‫אחותי, עוד מעט יגיעו אנשים ‫לטקס הזיכרון. האם את...
‫את בסדר?
‫בדיוק חשבתי ‫על המשחקים של אבא.
‫זה מרגיש לי כמו משחק שלו.
‫כמו משהו שהוא יכתוב עליו ‫ולא יעשה.
‫אני כל הזמן מחכה ‫לחשיפה הגדולה.
‫לרגע שבו הכול ייראה הגיוני.
‫נכון שזה היה נחמד?
‫וולט.
‫אני לא חושבת שהוא התאבד.
‫באמת שלא.
‫יש סרט בהולמרק ‫בשם "הפתעה קטלנית"
‫עם דניקה מקלר, ‫ובסרט היא מגלמת אישה
‫שבעלה הרעיל אותה,
‫אבל הוא עושה את זה לאט לאט ‫והיא לא מודעת לזה,
‫ואז היא משתגעת ומתאבדת.
‫ובת הדודה שלי, שעובדת כפקידת ‫קבלה במשרד הפתולוג,
‫אמרה שדברים כאלה ‫קורים כל הזמן
‫וזה כלום לעומת המקרים ‫המטורפים שמגיעים אליהם.
‫אלוהים, כן.
‫אתה לא מחבב אותו ‫כי אתה אוהב אותו.
‫לא, אני לא מחבב אותו ‫כי הוא אידיוט.
‫אבל אולי אידיוט ‫זה מה שהיינו צריכים.
‫אלוהים, כן.
‫אידיוט זה מה שגרמניה ‫הייתה צריכה בשנות ה-30.
‫ג'וני, אין מה להשוות בכלל.
‫אלוהים.
‫אני איעלם עד שהם יסיימו ‫לדבר על פוליטיקה.
‫את רוצה שמפניה?
‫אני לא יכולה, ‫טכנית אני עובדת.
‫למה שלא תפסיק לתמוך בטראמפ ‫ותסתכל סביבך?
‫הרחובות מלאים בנאצים. ‫-לא, לא, לא.
‫אנחנו מאבדים את דרך החיים ‫שלנו ואת התרבות שלנו.
‫מיליוני מקסיקנים בדרך אלינו. ‫-אלוהים.
‫ואל תהפכו את זה ‫לדיון על גזענות.
‫את תמיד הופכת את זה ‫לדיון גזעני.
‫הייתי אומרת את אותו הדבר ‫לו היה מדובר במהגרים מאירופה.
‫אז אילו השווייצרים היו מסתובבים ‫ברחובות בנעלי עץ...
‫אנחנו מרשים להם להיכנס ‫למדינה,
‫והם חושבים ‫שמה ששלנו הוא גם שלהם.
‫הם מכניסים ילדים לכלובים.
‫אלה מחנות. ‫-נו, באמת, ג'וני.
‫אף אחד לא אומר שזה לא מזעזע, ‫אבל גם ההורים אשמים.
‫למה? כי הם רצו להעניק לילדים ‫שלהם חיים טובים יותר?
‫זו לא המהות של ארה"ב? ‫-כי הם עברו על החוק.
‫ואת תשנאי לשמוע את זה... ‫-אלוהים.
‫אבל זה נכון, ‫ארה"ב היא לאמריקאים.
‫אל תצביע עליי. ‫-איפה מרתה? היא עדיין פה?
‫מרתה. -לא.
‫בואי הנה. -לא, ריצ'רד.
‫בואי הנה, מרתה. בבקשה, בואי. ‫-אתה לא רציני.
‫מרתה, המשפחה שלך מאורגוואי,
‫אבל אתם עשיתם ‫את זה כמו שצריך.
‫אני מנסה לומר ‫שהם עשו את זה באופן חוקי.
‫היא עשתה את זה כמו שצריך.
‫את עובדת קשה ‫ואת בונה את עצמך מאפס,
‫בדיוק כמו אבא וכולנו.
‫ואני בטוח ‫שאת מסכימה איתי, נכון?
‫עזוב את הבחורה המסכנה בשקט, ‫ריצ'רד.
‫זה בסדר, אני רוצה לשמוע ‫מה יש לה לומר.
‫זה בסדר, מרתה, ‫את יכולה לדבר.
‫מתוקה, אל תרגישי ‫שאת חייבת לענות.
‫זה... -תקשיבי...
‫בבקשה לא. ‫-אם אתה רוצה להיות אמריקאי,
‫יש דרכים חוקיות לעשות את זה.
‫אבל אם אתה עובר על החוק, ‫ולא משנה עד כמה אתה אדם טוב,
‫אתה חייב להתמודד ‫עם ההשלכות.
‫השתגעת? -זה נעשה.
‫אני מזהיר אותך.
‫ואז שאלתי אותה, טניה, ‫מה עובר על אנשים?
‫אלוהים, מרתה, מה קרה?
‫מרתה?
‫מה קרה?
‫תנשמי.
‫אלוהים. -מרתה, את בסדר?
‫פראן, יש לך עדיין ‫את המלאי הסודי שלך?
‫קחי מתי שאת צריכה.
‫הם סתם שוכבים פה מאז שנתת לי ‫את סיגריית הג'ול.
‫תודה, פראן.
‫אני מצטערת.
‫אני מצטערת, אני כל כך מצטערת. ‫-תפסיקי להתנצל, אלוהים.
‫הלב שלי פועם כל כך מהר, ‫אני לא יכולה ל...
‫פשוט כל מה שקרה... ‫לא, תודה.
‫פה פראן מחביאה ‫את המריחואנה שלה?
‫מי יפתח שעון?
‫את רוצה ארוחת ערב, סבתא? ‫ארוחת ערב? לאכול?
‫לאכול? -וולט.
‫סבתא? -וולט, היא בסדר.
‫היא כבר אכלה ‫את כל מגש הסלמון.
‫וולט, כבר סיפרת למרתה ‫על מה שדיברנו?
‫לא, עוד לא.
‫זה זמן טוב לזה? ‫-כן, זה זמן מעולה עכשיו.
‫בסדר.
‫בסדר, תירגעי.
‫מרתה, דיברנו על זה, ו...
‫עישנת מריחואנה? -לא.
‫קדימה. -מרתה, דיברנו על זה,
‫וכל המשפחה רוצה ‫לדאוג לך.
‫מה זאת אומרת?
‫כולנו חושבים שמגיע לך משהו. ‫-מבחינה כספית,
‫היינו רוצים לעזור לך.
‫היית כל כך טובה לאבא
‫ובגלל זה אנחנו...
‫את יכולה לסמוך עלינו.
‫בסדר.
‫דרך אגב, חשבתי ‫שאת צריכה להגיע ללוויה,
‫אבל הייתי במיעוט.
‫אדוני הבלש.
‫אתה עדיין פה?
‫הכרת את הארלן?
‫הוא הכיר את אבא שלי, שהיה בלש ‫במשטרה לפני הרבה שנים.
‫אבא שלי כיבד את הארלן.
‫זה אומר הרבה.
‫בגלל זה אתה פה? -פה עכשיו?
‫לא.
‫נשארתי בתקווה שאוכל ‫לדבר איתך עוד קצת.
‫משהו פה לא מסתדר לי.
‫אני יודע, ‫ואני חושב שגם את יודעת.
‫אז תמשיך לחקור?
‫הבלשים של הארלן חוקרים.
‫הם מרחרחים ונוברים.
‫כמו חזירים שמחפשים כמהין.
‫אני צופה את הסוף ‫של קשת הכבידה.
‫קשת הכבידה?
‫זה ספר. -כן, אני יודעת.
‫אבל לא קראתי אותו. ‫-גם אני לא.
‫אף אחד לא קרא אותו, ‫אבל אהבתי את השם שלו.
‫הוא מתאר את המסלול של חפץ ‫על פי חוקי הטבע.
‫ובבקשה, השיטה שלי.
‫אני בוחן את העובדות, ‫בלי דעה קדומה ומשוחדת,
‫ואני מחליט על המסלול ‫של הקשת,
‫שנעה בנינוחות לעבר הסוף שלה,
‫ואז האמת נופלת לרגליי.
‫הפתולוג כבר היה מוכן לקבוע ‫שמדובר בהתאבדות,
‫אבל אליוט הסכים לחכות עם זה ‫למשך 48 שעות.
‫מחר בבוקר אערוך חיפוש בשטח ‫הבית, ואתחיל את החקירה שלי.
‫אני רוצה אותך לצידי.
‫מה? -שתהיי אשת סודי, ‫העיניים והאוזניים שלי.
‫רגע, אדוני הבלש, למה אני? ‫-אני סומך על הלב הטוב שלך.
‫חוץ מזה, את היחידה שלא היה לה ‫מה להרוויח ממותו של הארלן.
‫אז מה דעתך, ווטסון?
‫אדוני הבלש?
‫אם אתה רוצה שאשתף אותך ‫בתובנות שלי על המשפחה,
‫אז אף אחד מהם הוא לא רוצח. ‫זו התובנה שלי.
‫ולמרות זאת, ‫אם זה אכזרי או מנחם,
‫המכונה הזו חושפת את האמת ‫באופן מושלם.
‫זה מה שהיא עושה.
‫תמיד?
‫מחר ב-8:00.
‫אני יודע שפספסתי משהו, ‫ברור לי שפספסתי משהו.
‫הארלן. -אבל אני יודע ‫שאת יכולה לעשות את זה.
‫לא, אני לא יכולה. ‫-מבלי לאבד את הנשמה שלך.
‫את חייבת לעשות את זה כדי ל... ‫-לא.
‫להתגבר על זה ולנצח. ‫-הארלן, אני לא יכולה.
‫את יכולה ואת חייבת. -לא.
‫בשבילי.
‫עכשיו.
‫הארלן, אני חייבת להזעיק עזרה.
‫תעשי מה שאמרתי לך ‫והכול יהיה בסדר.
‫לא, לא.
‫אני מבטיח.
‫אבל...
‫לפני 50 שנה עבדתי שם.
‫בזמנו אבטחנו את המקום עם רובי ‫וינצ'סטר 94 ושמרנו על ערנות.
‫כיום יש כל הטכנולוגיה ‫המודרנית הזו.
‫זה הסרטון.
‫ראיתי את הצילומים ‫מאותו לילה.
‫בדרך כלל אני מוחק ‫את הסרטונים במנטרל מגנטי,
‫אבל במקרה הזה חשבתי שעדיף ‫לשמור את הסרטון.
‫ליתר ביטחון.
‫זה שידור בזמן אמת.
‫כדי לחמוק ממצלמות האבטחה,
‫תרדי מהכביש אחרי הפיל המגולף.
‫בסדר, נוכל לראות את הסרטון? ‫-כמובן.
‫הקלטתי את זה ‫במהירות הקלטה מופחתת.
‫יש פה שמונה שעות הקלטה.
‫מהשעה תשע בערב ‫ועד חמש בבוקר.
‫זה נראה כמו סרט אימה יפני.
‫נראה לך שנוכל להריץ קדימה?
‫אנחנו נמות בעוד שבעה ימים?
‫איך אפשר להריץ קדימה? ‫-כן...
‫תלחצי על כפתור הניגון, ‫ובמקביל על "קדימה"
‫עד שתשמעי ‫את הסרט רץ קדימה.
‫בסדר, זו אמורה להיות השעה בה ‫המסיבה הסתיימה.
‫מה קרה?
‫את צריכה להמשיך ללחוץ, ‫אחרת הקלטת יוצאת החוצה.
‫המכשיר הזה אוכל קלטות ‫כאילו מדובר בפופקורן.
‫נראה לך שתוכל להעביר את זה ‫לקובץ דיגיטלי
‫כדי שנוכל לעבור על הסרטון ‫כמו שצריך? -כן, נראה לי שכן.
‫הוצאתי את הקלטת.
‫אתם יודעים ‫מה זה הפסלים האלה?
‫הם לקוחים מתוך הסדרה ‫"טרילוגיית הטרגדיה בגן החיות".
‫זה ממש מגניב.
‫מעולה. -כן.
‫בני, כל כך יפה פה,
‫אבל אתה באמת חושב שמישהו ‫פרץ לבית ורצח את הארלן?
‫בגלל זה אנחנו פה?
‫זה לא סביר, אבל אם כן, ‫יהיו פה עקבות.
‫אני אוכל לשמור עליה. ‫-אין בעיה.
‫וגנר, הצלחת להתקדם ‫עם מה שמו? -רנסום?
‫כן. -לא.
‫אבל מצאתי כתובת.
‫כן? -רחוב קינוק 10.
‫קינ... קינוק?
‫קינוק.
‫לא כיף להגיד את השם הזה, ‫נכון? קינוק.
‫התעוררתי בקינוק...
‫זה מצחיק... ‫-כל העלים והבוץ...
‫הם הורסים לי את המגפיים.
‫בוץ. ירד גשם בשבוע האחרון?
‫לא, תישארו שם. -מה?
‫בסדר.
‫יש לנו פה טביעות רגליים, אז... ‫אני רוצה ל...
‫מרתה.
‫עצרי. -מה?
‫מה? -מרתה, תישארי שם.
‫מה? -לא, מרתה... ‫תישארי שם, מרתה.
‫לא. -אני לא שומעת אותך.
‫קראת לי?
‫וגנר, נצטרך לקרוא לצוות ‫המז"פ שיבדקו את טביעות הרגליים.
‫שיסגרו את האזור, ‫תישאר בצד הזה.
‫אני מצטערת. -זהירות.
‫האסי, האסי...
‫כלבים יודעים להבחין ‫בין אדם טוב ואדם רע.
‫כלב טוב. -זה כל כך נכון.
‫כן.
‫בואו הנה.
‫הם עומדים להקריא את הצוואה ‫בסביבות 10:00,
‫אז כל המשפחה תהיה פה בקרוב.
‫מעולם לא הייתי בקריאת צוואה.
‫אפשר לחשוב ‫שזה יהיה כמו שעשועון,
‫אבל תחשבי על הפקה של תאטרון ‫קהילתי על החזר מס.
‫אז מה אנחנו מחפשים?
‫כל דבר חשוד או חריג.
‫את תזהי את זה ‫ברגע שתראי את זה.
‫אלוהים.
‫אלוהים ישמור.
‫ובכן...
‫בוקר טוב, גב' תרומבי.
‫נראה לך שאת מסוגלת ‫להיכנס לחדר העבודה?
‫איפה התיק הרפואי שלך? ‫-אני לא יודעת.
‫השארתי אותו פה,
‫אני תמיד משאירה אותו פה ‫עם הארלן בלילה.
‫השוטרים בטח ‫לקחו אותו כראיה.
‫אני אבדוק את זה.
‫לעזאזל.
‫איך לוח המשחק נפל? ‫-סתם השתעשענו.
‫על מה אתה חושב?
‫לא, לא, לא.
‫תני לי לנחש.
‫תפסיקו, תפסיקו.
‫יו דרייסדייל?
‫רנסום. תקראו לי רנסום, ‫זה השם השני שלי.
‫רק העובדים קוראים לי יו.
‫בסדר.
‫זה השוטר וגנר, ‫ואני המפקח אליוט.
‫אנחנו רוצים לשאול אותך ‫כמה שאלות.
‫סליחה?
‫אדוני?
‫אנחנו שוטרים.
‫אתה מתכוון לעצור אותי? ‫לא בא לי לדבר.
‫אני נסער.
‫בני, אתה רוצה לשאול אותו ‫כמה שאלות?
‫מה זה? ‫מה בדיוק קורה פה?
‫מר דרייסדייל.
‫סי-אס-איי: קיי-אף-סי?
‫פראני, ‫אולי תביאי לי כוס חלב קר?
‫היי, אידיוט.
‫זה לא השם שלה ‫וזה לא התפקיד שלה.
‫היי, מג, מה קורה עם התואר ‫בלוחמה לצדק חברתי?
‫אידיוט שמתקיים מקרן נאמנות. ‫-בסדר.
‫אבקש את תשומת לבכם,
‫אני אתמקם בחדר השני, ‫אהיה מוכן תוך עשר דקות.
‫מצחיק מאוד, רנסום, ‫לא הגעת ללוויה,
‫אבל לקריאת הצוואה ‫ידעת להקדים.
‫בסדר, כל אחד מתאבל ‫בדרכו שלו. בואו לא...
‫אתה יודע מה? מוזר שבכלל הגעת. ‫למה אתה טורח?
‫זה מה שאני שואל את עצמי.
‫מה זה אמור להביע? -הוא יודע ‫מה זה אמור להביע.
‫רגע, וולט, מה...?
‫ג'ייקוב היה בשירותים האלה ‫בליל המסיבה.
‫אז שם היית כל הלילה?
‫מה פתאום ישבת ‫בשירותים כל הלילה?
‫כלום. -שלחת צוותי ימ"מ ‫לפליטים סורים?
‫לא. -טרול ימין אטלרנטיבי ‫שכמותך.
‫יפת נפש ליברלית.
‫אין לי מושג מה זה אומר.
‫זה אומר שהבן שלך מפלצת.
‫הבן שלי מפלצת?
‫חבר'ה...
‫וולט, הוא היה בשירותים. -כן. ‫הוא היה בשירותים.
‫ואונן להנאתו מול תמונות ‫של צבאים מתים.
‫ריצ'רד, אתה יודע מה?
‫אתה רוצה ללכת מכות? -בטח, ‫סקיפי, בוא נלך מכות.
‫קדימה.
‫תיזהר.
‫תפסיקו.
‫כל החיים שלי חיכיתי לזה.
‫תפסיקו עכשיו. ‫-אני מסתדר.
‫תפסיקו. אני מסתדר.
‫אלוהים.
‫אנחנו חייבים לעשות את זה ‫לעתים קרובות יותר.
‫ג'ייקוב, אנחנו יודעים ‫למה הוא חותר,
‫היית בשירותים שליד חדר העבודה ‫של הארלן, שם הוא רב עם רנסום.
‫בטח שמעת משהו. דבר.
‫שמעתי שני דברים.
‫הצוואה שלי...
‫הצוואה שלי.
‫ואז היו עוד צעקות, ‫ואז שמעתי את רנסום אומר,
‫אני מזהיר אותך.
‫רנסום, מה זאת אומרת?
‫אני חושב שזה אומר שאבא שלנו ‫סוף סוף התחיל לחשוב בהיגיון
‫והוא נישל את הבטלן האידיוט ‫הזה מהצוואה שלו.
‫אז אני מניח שתצטרך ‫למכור את הבי-אם-וו
‫ולעזוב את הקאנטרי קלאב ‫ולהיגמל מהסם שאתה לוקח
‫כי אם אתה חושב שאחרי ‫כל הגשרים ששרפת
‫אחרי כל החרא שיצא לך מהפה,
‫אחרי כל מה שהמשפחה הזו עברה ‫בגללך בעשר השנים האחרונות,
‫שמישהו מאיתנו יתמוך בך, ‫שמישהו מאיתנו ייתן לך,
‫כמו שאבא נהג לומר, אגורה ‫שחוקה אחת, אז אתה משוגע.
‫בן. -אבא.
‫האם הארלן אמר לך שהוא מתכוון ‫לנשל אותך מהצוואה?
‫כן.
‫אז הוא עשה את מה שלאף אחד ‫מאיתנו לא היה אומץ לעשות.
‫אולי זה סוף סוף ‫יאלץ אותך להתבגר.
‫יכול להיות שזה הדבר ‫הטוב ביותר שקרה לך.
‫תודה. זו אמא שלי, ‫גבירותיי ורבותיי.
‫זה לא יהיה לך קל, ‫אבל זה יעשה לך טוב.
‫דברים טובים אף פעם לא קלים.
‫לכי להזדיין, ג'וני,
‫את מתעלקת על המשפחה הזו ‫כבר המון שנים...
‫לכי להזדיין? יפה מאוד. ‫-למעשה, תמצצי לי.
‫מה? -מה דעתך על זה?
‫תמצצי לי? ‫-אל תדבר ככה מול הבן שלי.
‫תמצוץ לי, תמצצי לי. ‫-אידיוט מפונק.
‫תמחק את החיוך הזחוח הזה ‫מהפרצוף שלך.
‫בהחלט תמצוץ לי, תמצוץ לי...
‫כולכם יכולים למצוץ לי.
‫מה אמרת על זה ‫שקריאת צוואות זה משעמם?
‫היוצא מן הכלל מוכיח את הכלל.
‫אידיוט.
‫אני מזהיר אותך.
‫רנסום אמר, ‫"אני מזהיר אותך".
‫שמעת את רנסום, ‫ככה הוא מדבר.
‫אתה רוצה את זה? ‫אתה רוצה את זה?
‫מה יש לנו פה?
‫נראה שהשבר חדש יחסית.
‫כן, הנה, פה.
‫רגע.
‫זה לא הגיוני.
‫איפה החלון הזה ממוקם?
‫מה דעתך על עוד עוגיות, יו?
‫אתה רוצה עוד עוגיות? ‫-נהדר, נהדר.
‫אולי הארלן הוריש לך ‫כוס חלב קר, אידיוט?
‫תראי לי, ‫אבל אל תדרכי על השטיח.
‫זה חלון עם דלת סתרים.
‫זה מתוך "רצח לכל עונה".
‫אדוני השוטר, ‫תוכל להחזיק את זה?
‫שאריות של בוץ יבש.
‫אני חושב שנמצא אותם ‫לאורך כל המסדרון.
‫טביעות רגליים? ‫-לא, רק שאריות.
‫כן, ונצא מנקודת הנחה שהשטיח ‫לא נוקה בזמן האחרון,
‫אז זה יכול להיות ‫מכל זמן שהוא, נכון?
‫לא, זה לא מסביר את זה.
‫שלח את הבוץ הזה למעבדה.
‫קח את זה לג'יימי. ‫-הבוץ יתאים לעקבות האלה.
‫ותמצא דגימות דומות ‫על הסבכה שמחוץ לבית.
‫בלילה המסיבה,
‫מישהו שלא רצה שישמעו אותו ‫מטפס במדרגות האלה,
‫טרח לפרוץ לחדרו ‫של הארלן תרומבי.
‫החקירה נמשכת, נכון, ווטסון?
‫תודה רבה לכם ‫שהתאספתם פה כולכם.
‫זה לא הכרחי מבחינה משפטית, ‫אבל חשבתי
‫שהיות שכולכם בעיר ‫וחלקכם צריכים לעזוב בקרוב...
‫סליחה.
‫אני מצטער.
‫גבירותיי ורבותיי, אני רוצה ‫לבקש בנימוס
‫שתישארו בעיר ‫עד לסיום החקירה.
‫כן, הוא מבקש בנימוס, ‫אבל אני פוקד עליכם להישאר.
‫אף אחד לא הולך לשום מקום ‫עד שנדע מה קרה פה.
‫מה? אפשר לשאול למה?
‫משהו השתנה? -לא.
‫לא, שום דבר לא השתנה, ‫או לא, אסור לנו לשאול?
‫מר סטיבנס, ‫אתה יכול להמשיך.
‫בסדר, ובכן, הסיבה הנוספת לכך ‫שחשבתי שכדאי שכולכם תהיו פה
‫היא כי הארלן שינה את הצוואה ‫שלו שבוע לפני מותו.
‫הוא חתם אותה, ביקש ממני שלא ‫להגיש אותה לביהמ"ש לאישור,
‫אלא רק אחרי מותו.
‫אז אם מישהו לא מבין משהו, ‫כולנו פה ביחד ונוכל לדבר
‫למרות שאני לא מתאר לעצמי ‫שזה יהיה כל כך מורכב.
‫הנכסים של הארלן כללו...
‫את הבית. -את הבית.
‫שהיה בבעלותו המלאה.
‫60 מיליון... -כן, 60 מיליון דולר ‫בכמה חשבונות והשקעות.
‫וכמובן הנכס האמיתי,
‫הבעלות המלאה על "דם הוא ‫כמו יין", ההוצאה לאור שלו.
‫הוא גם כתב הצהרה ‫כשערך את השינויים
‫וביקש שאקריא אותה תחילה.
‫לינדה, וולטר וג'וני היקרים,
‫חלקכם אולי יופתע ‫מהבחירות שלי,
‫לא נהניתי לעשות את זה.
‫והמטרה לא הייתה לעורר מחלוקות ‫במשפחה, אלא להפך.
‫אנא קבלו את החלטתי ‫בכבוד וללא התמרמרות,
‫אבל קבלו אותה ‫כי זה לטובה. אבא.
‫וואו, זה ממש לא מורכב.
‫זה יהיה מהיר.
‫אני, הארלן תרומבי, בהיותי ‫בבריאות מלאה ובדעה צלולה,
‫וידה ידה ידה...
‫הנני מצהיר בזאת כי את כל נכסיי, ‫הנזילים והאחרים,
‫אני מוריש בשלמותם ‫למרתה קבררה.
‫את הבעלות המלאה שלי ‫על ההוצאה לאור "דם הוא כמו יין"
‫אני מוריש למרתה קבררה,
‫כנ"ל את זכויות היוצרים ‫של הקטלוג של ההוצאה לאור
‫אני מוריש למרתה קבררה.
‫מה?
‫לא.
‫זה לא... לא.
‫לא יכול להיות, ‫אני יכול לראות את זה?
‫בבקשה.
‫אין סיכוי שזה חוקי.
‫זה חוקי.
‫הוא... -אלוהים.
‫אין שום אמצעי הגנה? ‫-אלן, זו בטח טעות.
‫אני לא יודע מה לומר, ‫אנחנו המשפחה שלו.
‫זה בלתי אפשרי.
‫אין אמצעי הגנה נגד דבר כזה?
‫אי שפיות או משהו כזה?
‫הוא נטל תרופות ‫בימיו האחרונים.
‫אלן, אתה יכול לקחת את הדף הזה ‫ולדחוף אותו לתחת ולעוף מפה,
‫וגם אתם, החוצה, עופו מפה.
‫עכשיו. -לינדה?
‫לא, ריצ'רד, ‫אנחנו צריכים לדבר,
‫אנחנו צריכים להתנגד לזה, ‫אנחנו לא הולכים לשום מקום.
‫אמרתי לכם לעוף מפה.
‫אנחנו משפחת תרומבי, לעזאזל.
‫זה עדיין הבית שלנו.
‫סליחה.
‫גם את הבית בדרך דירבורן 2 ‫וכל תכולתו
‫אני מוריש למרתה קבררה.
‫כלבה קטנה שכמותך. ‫-לינדה?
‫כלבה קטנה שכמותך, ‫ידעת מזה?
‫האם היית שותפה לזה? ‫-תירגעי.
‫זה לא ייאמן.
‫לא, לא, אני רוצה לדעת.
‫מה עשית? ‫הזדרגגת עם אבא שלי?
‫הזדרגגת? -לא, לא, לא.
‫אני חושב שכולם צריכים להירגע.
‫שכבת עם סבא שלי, ילדת מהגרים, ‫מגעילה שכמותך.
‫בינתיים, אני במקומך ‫הייתי בורח.
‫רגע, רגע, מרתה.
‫גבירותיי ורבותיי, בבקשה. ‫-מרתה, דברי איתנו.
‫מרתה?
‫חכי רגע.
‫אני מבינה ‫איך את מרגישה עכשיו.
‫את יכולה לדבר איתי. ‫-אני לא יודעת מה לומר.
‫מרתה, בבקשה.
‫מרתה, תקשיבי לי, יקירתי...
‫אני לא מבינה מה קורה פה, ‫אני לא יודעת למה הוא...
‫גם אני מבולבלת, ‫אני צריכה לחשוב.
‫מרתה, את מקשיבה לי?
‫אני לא עומד בקצב שלכם.
‫אני מבין, אני מבין.
‫פתח את הדלת.
‫אני לא יכול לפתוח את הדלת.
‫מרתה, סעי.
‫מרתה, את חייבת להבין, ‫הוא אבא שלנו.
‫מרתה, תקשיבי לי. ‫-אל תקשיבי להם, אני פה.
‫אני כבר לא בטוויטר.
‫אז תשלחי לי הודעה באינסטגרם, ‫בסדר?
‫אני רוצה לדבר איתך.
‫רנסום.
‫מה קורה פה?
‫אני חושב שזה הדבר הכי טוב ‫שקרה לכולכם.
‫למה הוא מתכוון?
‫ריצ'רד, למה לא עצרת אותה?
‫מה אני אמור לעשות? ‫לתפוס את הפגוש עם השיניים?
‫בסדר, ברצינות, ‫מה לעזאזל קורה פה?
‫היי, אני רוצה עוד קערה. ‫-אין בעיה.
‫את נראית כאילו ‫את עומדת להתעלף.
‫אכלת משהו היום? תאכלי.
‫זה סיוט.
‫אז למה?
‫למה? -למה?
‫את ירשת הכול.
‫אני בטוח שיש סיבה לכך, ‫ואת יודעת את זה.
‫מה דעתך על זה שזה יותר בגללכם ‫ולא בגללי?
‫כן.
‫כן, זה ההסבר היחיד ההגיוני.
‫הוא אמר לך משהו?
‫רק שאני לא אקבל אגורה.
‫זה כי הוא רצה שתקים משהו ‫מאפס, כמו אמא שלך.
‫להקים משהו מאפס.
‫כן, אמא שלי הקימה ‫את העסק שלה מאפס
‫עם הלוואה של מיליון דולר ‫שקיבלה מסבא שלי.
‫לאבא שלי אין אחוזים בכלל ‫בעסק,
‫היא הכריחה אותו לחתום ‫על הסכם טרום-נישואים.
‫הוא חי בפחד.
‫ואני יודע שזה מה שסבא שלי ‫ניסה להגן עליי מפניו
‫כשהוא עשה את זה ואני יודע ‫שאני לא אמור
‫להגיד את זה בקול רם, ‫אבל כשהוא אמר לי את זה, אני...
‫אלוהים.
‫הייתי מסוגל להרוג אותו.
‫אחרי שעזבתי את המסיבה, ‫נסעתי...
‫לשום מקום, רק נהגתי בלילה, ‫ואז...
‫הייתה לי הארה.
‫חשבתי שמעכשיו והלאה ‫אני צריך לדאוג לעצמי
‫והרגשתי טוב עם זה.
‫המניאק הזקן.
‫מרתה, אני יודע שלושה דברים.
‫האחד, אני יודע שהוא לא התאבד.
‫למה אתה חושב כך? ‫-אני לא חושב כך, אני יודע.
‫כי הכרתי את סבא שלי.
‫אולי את ואני, אנחנו האנשים היחידים ‫שבאמת הכירו אותו,
‫אז לא תוכלי לעבוד עליי ‫בקטע הזה כי...
‫שנית, אני יודע שאם את ‫משקרת, את מקיאה.
‫בגלל משחק המאפיה ‫מהארבעה ביולי האחרון.
‫ושלישית, אני יודע שאכלת קערה ‫מלאה של שעועית אפויה ורוטב.
‫אז...
‫תסתכלי לי בעיניים
‫ותספרי לי מה קרה לסבא שלי.
‫מניאק. ‫-מרתה, ספרי לי הכול.
‫אלן, בטח יש לנו מה לעשות. ‫-לא.
‫אני לא יודע כמה פעמים ‫אתם רוצים שאחזור
‫על אותן שתי עובדות.
‫אם הארלן היה בראש צלול ‫כשהוא ערך את השינויים,
‫וכולנו יודעים ‫שהוא היה צלול...
‫אדם עם ראש צלול ‫היה עושה דבר כזה?
‫איך... למה צלול? -עצם המעשה ‫מעיד על חוסר שפיות.
‫מבחינה חוקית, לא.
‫זה שהמעשה שלו ‫לא מוצא חן בעיניכם,
‫לא אומר שהוא לא היה כשיר ‫מבחינה משפטית.
‫מה לגבי השפעה לא הוגנת? ‫-כן, השפעה לא הוגנת.
‫מה לגבי זה?
‫חיפשת את זה כרגע בגוגל?
‫אם מרתה הפעילה על אבא ‫מניפולציה כלשהי ו...
‫אם איכשהו היא השפיעה עליו...
‫אתם צריכים ‫הוכחות ברורות לזה.
‫כבוד השופט, היא התחבבה עליו ‫באמצעות עבודה קשה והומור.
‫זה לא מספק.
‫מה לגבי כלל ‫ה"אין חוטא נשכר"?
‫חיפשתי את זה בגוגל כרגע.
‫הכלל אינו תקף במקרה הזה.
‫מה זה כלל ה"אין חוטא נשכר"?
‫זה מצב שבו מישהו מורשע ‫ברצח האדם המוריש,
‫ואז הוא לא זכאי לירושה.
‫הוא לא צריך להיות מורשע ‫ברצח פלילי,
‫זה תקף גם אם הוא נמצא אחראי ‫למותו בבית משפט אזרחי.
‫כמו או-ג'יי?
‫כן, כמו או-ג'יי.
‫אבל הארלן התאבד.
‫הבלש בלאנק?
‫אמרת שהחקירה עדיין פתוחה, ‫דאגת להדגיש את זה.
‫האם אתה חושד ‫שמדובר במעשה פלילי?
‫מר בלאנק, בבקשה.
‫יש עוד הרבה דברים לא ברורים, ‫אבל כן,
‫אני חושד שמדובר ‫במעשה פלילי.
‫מרתה?
‫לא פסלתי אף אחד כחשוד.
‫אתה מברבר שטויות.
‫אני לא סומך על גבר ‫בחליפת טוויד.
‫ואלן, תבורך, ‫אבל אתה חסר תועלת.
‫תודה.
‫יש רק תשובה אחת למצב הזה,
‫היא חייבת לוותר על הירושה.
‫היא יודעת שזה מה ‫שהיא צריכה לעשות.
‫זה בדיוק מה שהיא... ‫-זה הדבר הנכון לעשות.
‫נכון? -אין סיכוי.
‫זה המעשה המוסרי.
‫אמא. ‫-היא תסכים לעשות את זה.
‫אם סבא רצה להוריש למרתה הכול, ‫אז זה מה שהוא רצה.
‫לא.
‫הוא לא רצה בזה, ‫הוא אהב אותנו.
‫הוא רצה שנהיה מסודרים, ‫הוא רצה שאת תזכי בהשכלה.
‫מג, את חושבת שאני מסוגלת ‫לשלם על הלימודים שלך?
‫אני יודעת.
‫אני רק אומרת שזה נשמע מטורף, ‫אבל זה נכון.
‫ואני חושבת שבלאנק עלה עליי ‫מתחילת הדרך.
‫לא אכפת לי אם אשלח לכלא, ‫אבל אמא שלי, אחותי?
‫אנחנו...
‫אתה מתכוון לומר משהו?
‫תמיד חשבתי שאני היחיד ‫שמסוגל לנצח אותו ב"גו".
‫לפחות הייתה לזה משמעות.
‫כן, אני יודעת שזה מה שחשבת.
‫באותו לילה של המסיבה, ‫השיחה האחרונה שלי איתו,
‫בוויכוח האחרון שהיה לנו, ‫זה מה שהוא סיפר לי עלייך.
‫שאת מנצחת אותו ב"גו" ‫יותר ממני, וחשבתי...
‫מוזר מצידו לספר לי משהו כזה.
‫אני חושב שעכשיו ‫אני מבין את זה.
‫אולי כן הייתה לזה משמעות.
‫אני לא אספר ‫למשפחה שלי כלום.
‫את לא תשבי בכלא, ‫הבלש הזה לא יתפוס אותך
‫ואת לא תוותרי על הכסף.
‫זה מה שסבא רצה בשבילך,
‫תחשבי מה הוא עשה ‫כדי שזה יקרה.
‫הוא רצה את זה לעצמו, הוא רצה ‫את זה בשביל המשפחה,
‫והוא רצה את זה בשבילך.
‫הצלחת להגיע עד השלב הזה,
‫תני לי לעזור לך ‫לעשות את זה עד הסוף.
‫מה קורה פה? לא מתאים לך ‫להתנהג ככה.
‫אתה יכול להסגיר אותי עכשיו ‫ולקבל את הנתח שלך בירושה.
‫למה?
‫כי לעזאזל עם המשפחה שלי.
‫אוכל לעזור לך לחמוק מעונש,
‫ואז את תיתני לי ‫את הנתח שלי מהירושה.
‫סוף טוב, כולם יוצאים מנצחים, ‫את, אני והארלן. -כן.
‫עשינו עסק?
‫- מג -
‫מג? -מרתה.
‫זה היה מטורף. -אני יודעת.
‫את בסדר? -כן. ואת?
‫כן, כן, אני בסדר.
‫אף אחד לא יודע ‫שהתקשרתי אלייך,
‫רציתי רק ל...
‫רציתי להתנצל ‫על ההתנהגות של כולם.
‫ו... אני מניחה שרציתי לשאול ‫מה את מתכוונת לעשות.
‫למה את מתכוונת?
‫עם הצוואה, ‫מה את מתכוונת לעשות?
‫מה לדעתך אני צריכה לעשות?
‫את צריכה לעשות ‫את מה שנראה לך נכון לעשות.
‫אני...
‫אני חושבת שאת צריכה ‫להחזיר לנו את הכסף.
‫סבא תמיד דאג לנו, ‫אנחנו המשפחה שלו,
‫ואני יודעת שהוא היה ‫כמו משפחה עבורך,
‫אבל אנחנו המשפחה ‫האמיתית שלו. -כן.
‫ומרתה, את יודעת שזה לא הוגן.
‫תמיד היינו טובים אלייך ‫ואת כמו בת משפחה,
‫ואנחנו נדאג לך, אבל את חייבת ‫לתקן את המצב.
‫את יודעת מה הדבר הנכון.
‫מרתה,
‫אמא מרוששת.
‫היא אמרה שאני אצטרך להפסיק ‫ללמוד. -לא, לא, מג.
‫אני לא אתן לזה לקרות.
‫לא משנה כמה כסף את צריכה, ‫אני אתן לך את הכסף.
‫אני פה בשבילך, ואני רוצה שתדעי ‫שאני אדאג לך, אני מבטיחה.
‫בסדר? -תודה.
‫וברגע שאני...
‫בסדר.
‫בלאנק מצא משהו חשוד בבית?
‫כן, הוא מצא בוץ ‫בקומה העליונה.
‫במקום שבו נכנסתי דרך החלון.
‫טביעות ניתנות לזיהוי? -לא.
‫יופי, בסדר.
‫יופי.
‫תשמרי על פרופיל נמוך ‫כמה ימים,
‫תחכי שהחקירה הזו תסתיים, ‫והיא תסתיים.
‫לא משנה עד כמה בלאנק הזה ‫חושב שהוא טוב, אין לו כלום.
‫תירגעי.
‫מרתה, תתלבשי, ‫מה לעזאזל קורה?
‫יש פה גבר כלשהו ‫וכל מיני חפצים.
‫הכול מטורף, אנחנו עשירים?
‫אולי, אליס, אני לא יודעת.
‫28 שיחות שלא נענו
‫אין לי מושג מה זה אומר, ‫אבל את צריכה להתלבש, בסדר?
‫קדימה, קדימה.
‫אנחנו לא יודעים פרטים רבים ‫על מרתה קבררה
‫או על היחסים שלה... -אלוהים, ‫מרתה, על מה הוא מדבר?
‫מה עשית?
‫הם משדרים מפה? -כן.
‫רגע, זה נכון?
‫אנחנו עשירים?
‫אלוהים.
‫בוקר טוב, גב' תרומבי.
‫מדוע הצעירים ‫לא יודעים להתאבל?
‫אני לא יודע.
‫אבל אני מניח שהגיל ‫מעמיק את כל הרגשות.
‫כולל אבל.
‫זו הייתה הקדמה ארוכה ‫כדי להביע את תנחומיי
‫על מותו של בנך.
‫ואני מבקש ממך, ‫אם זה לא ישמע יומרני מצידי,
‫שלא לכעוס יותר מדי ‫על המשפחה שלך,
‫אם אני, כפי שאני חושד, ‫הראשון שבא לנחם אותך.
‫הם צעירים, נכון?
‫אחד הדברים שאני מניח שבאים ‫עם הגיל זה עייפות.
‫עם כל יום שעובר, ‫אני מתעייף יותר ויותר.
‫אני מתעייף מהעבודה שלי.
‫לעקוב אחר רמזים שונים ‫ומשונים,
‫אחר האמת הבלתי נמנעת.
‫אבל המורכבות והשטח האפור ‫לא מצויים באמת,
‫אלא במה שאתה עושה עם האמת ‫ברגע שאתה מגלה אותה.
‫אני חושב שאת רוצה ‫לספר לי משהו.
‫אני חושב שאת חדת הבחנה
‫ומסוגלת לספר לי מה ראית בלילה ‫של המסיבה של בנך.
‫אבל אשמח לחכות.
‫אני לא ממהר.
‫למעשה, דווקא מרגיע אותי ‫לשבת פה איתך.
‫עורכי הדין היו פה, ‫נראה שהם עורכי דין חשובים.
‫הם השאירו פה ‫את כל זה וכרטיסי ביקור,
‫והייתה ערמה של עוד דברים ‫כשחזרתי הביתה.
‫אמא, תירגעי בבקשה, ‫הכול יהיה בסדר, תירגעי.
‫זה לא מוצא חן בעיניי, מרתה. ‫מה קורה פה?
‫גם בעיניי זה לא מוצא חן.
‫אני אחמוק החוצה ‫מהכניסה האחורית.
‫אחזור אחר כך, ‫בבקשה אל תדברי עם איש.
‫עם מי אני כבר יכולה לדבר?
‫וולט?
‫כן, באתי...
‫מה נשמע?
‫וולט, אני רוצה שתדע ‫שלא ידעתי מכל זה.
‫אנחנו יודעים שלא ידעת. ‫-זה...
‫אנחנו יודעים שלא ידעת.
‫כולנו קצת התחרפנו אתמול. ‫-וזה מובן.
‫כן.
‫בכלל לא עברתי על כל זה.
‫זה בטח מעורכי דין ‫ורואי חשבון מקומיים
‫שצפו בחדשות ‫ורוצים להקדים את האחרים.
‫אני הייתי נזהר מכל זה.
‫מרתה, את מתכוונת ‫לוותר על הירושה?
‫זה מה שהארלן רצה.
‫כן, אבל...
‫הארלן הציב אותך במצב קשה.
‫זה לא היה הוגן מצידו.
‫את רואה איזו תשומת לב ‫וחדירה לפרטיות זה מעורר,
‫ואנחנו יודעים שבהתחשב ‫במצב של אמא שלך...
‫אמא שלי? -כן.
‫מה מג סיפרה לך?
‫זה לא קשור ל...
‫את מפספסת פה את העיקר.
‫אנחנו לא רוצים לתקוף אותך, ‫אבל, מרתה,
‫אמא שלך נכנסה למדינה ‫באופן לא חוקי, באופן פלילי,
‫ועכשיו עם כל תשומת הלב ‫שמתלווה לירושה הזו,
‫אני במקומך הייתי מפחד ‫שזה עלול להתגלות
‫וזה מה שאנו רוצים למנוע.
‫נוכל להגן עלייך מפני תרחיש ‫כזה, אם זה יקרה.
‫אז אתה אומר ‫שגם אם זה יתגלה,
‫בזכות המשאבים של המשפחה
‫תוכלו לעזור לי לפתור ‫את הבעיה? -כן,
‫עם עורכי הדין הנכונים, ‫לא החבר'ה המקומיים האלה,
‫אלא עורכי דין מניו יורק, ‫עורכי דין מוושינגטון,
‫עם מספיק משאבים ‫שיוקצו לזה, אז כן,
‫לא שהנושא הזה ‫צריך בכלל לעלות,
‫אבל כן.
‫בסדר, יופי.
‫בסדר?
‫כי הארלן נתן לי ‫את כל המשאבים שלכם
‫אז זה אומר ‫שבאמצעות המשאבים שלי,
‫אוכל לפתור את הבעיה,
‫ואני מניחה שאני אמצא ‫את עורכי הדין המתאימים.
‫מרתה, זה...
‫את צריכה להיות בטוחה ‫שזה מה שאת רוצה.
‫- אני יודע מה עשית -
‫- ב' בלאנק -
‫אני לא יודע, מה זה? ‫-זו התווית של התיק הרפואי שלי.
‫משום מה, ‫התיק הרפואי שלי אצלו.
‫בסדר, אבל זה צילום של הכותרת ‫בדוח בדיקת רעלים בדם של הארלן.
‫מרתה, יראו בבדיקה הזו ‫מינון יתר של מורפיום.
‫אז אכלתי אותה?
‫איך אתה יודע את כל זה?
‫הייתי עוזר המחקר של הארלן ‫במהלך הקיץ.
‫אבל איזה ניסיון סחיטה זה?
‫הראיות עצמן נמצאות עכשיו ‫במעבדת המז"פ.
‫אין דרישות, אין מקום מפגש.
‫מה הטעם לשלוח לך את זה?
‫- פתולוג ראשי -
‫זה יכול לקחת חצי שעה או שעה, ‫זה תלוי,
‫אנחנו רוצים לוודא ש...
‫מה קורה? -היי.
‫תודה, המפקד. -אין בעיה.
‫חמש בבוקר.
‫האזעקות החלו לפעול.
‫האש התפשטה מהר למדי, וזה ‫אומר שנשרפו דגימות דם, תיקים,
‫כל הדברים האלה, ‫הכול איננו.
‫לא היו עובדים במקום, ‫אז תודה לאל על זה.
‫מה לגבי מצלמות האבטחה? ‫-כן.
‫אם כבר מדברים על אבטחה,
‫משום מה, צילומי האבטחה ‫מאחוזת תרומבי היו פגומים.
‫כן.
‫אילו תוצאות נתיחה ‫עוד לא קיבלנו?
‫רק בדיקות הדם.
‫בדיקות הדם?
‫אלוהים ישמור.
‫זה מטורף.
‫מי ירצה לפוצץ את כל הבניין ‫רק כדי לסחוט אותי?
‫מרתה, זה אומר שלסחטן ‫יש העותק היחיד
‫של מה שיכול ‫להוכיח את אשמתך.
‫לא קיבלת הוראות נוספות? ‫לא שיחת טלפון? לא מייל? כלום?
‫לא.
‫לא בדקתי את המייל שלי.
‫יש לי מייל.
‫כן, הנה זה, דרך קולומבוס 1209, ‫בשעה עשר.
‫את יודעת מה זה אומר, נכון?
‫אם תשמידי את העותק הזה, ‫אין שום דבר מפליל נגדך.
‫אוי, לא.
‫מרתה, שמעת אותי?
‫כן.
‫אליוט.
‫אנחנו חייבים לנסוע, ‫אנחנו חייבים לנסוע.
‫בסדר, נהגת שודים... ‫-אלוהים.
‫אתה כבר מתחרט ‫על כך שהסכמת לעזור לי?
‫אני מצטער ‫שלא נסענו בבי.אם.וו.
‫לעזאזל.
‫- ב' בלאנק -
‫אנחנו במרדף אחר רכב ‫ברח' וושינגטון. -בלי שימוש בכוח.
‫תדאג להגיד "בלי שימוש בכוח".
‫בלי שימוש בכוח. ‫-ייתכן שמדובר בחשוד ברצח...
‫זה מה שאמרתי, ‫זה מה שאמרתי.
‫סעי, סעי, את לוחצת עד הסוף ‫על הדוושה? -כן, עד הסוף.
‫- ב' בלאנק -
‫זה מתקדם יפה. ‫-אני עוצרת בצד.
‫אם תפספסי את ההזדמנות שלך ‫להשיג את דוח הרעלים, זה נגמר.
‫אלוהים.
‫למה עצרנו? ‫למה עצרת באמצע הכביש?
‫תחזיק חזק.
‫אלוהים, כל הגוף שלי ‫מלא באדרנלין עכשיו.
‫אני מרגישה ‫כאילו בלעתי דבורים.
‫בסדר, אז מה הכתובת?
‫דרך קולומובוס 1209.
‫בסדר, לא משנה מה הוא ירצה, ‫אני אסכים... -לא משנה מה.
‫רק כדי להשיג את הדוח הזה. ‫-תשיגי אותו ותשמידי אותו.
‫אשמיד אותו.
‫אלוהים, רנסום.
‫תודה.
‫לא הייתי יכולה ‫לעשות את זה בלעדיך.
‫אלוהים.
‫צאו מהרכב.
‫זה היה המרדף ‫הכי מטופש בכל הזמנים.
‫תורידי את הידיים.
‫דיברתי עם וונטה תרומבי, ‫סבתא רבתא.
‫בליל המסיבה היא ראתה מישהו ‫מטפס על הסבכה לקומה השלישית.
‫מר דרייסדייל, בוא.
‫עשה עליו חיפוש גופני, ‫בדוק שאין עליו נשק.
‫מה קורה פה?
‫היא אמרה שרנסום חזר לבית.
‫ידיים על הרכב.
‫אני לא יודע למה הוא חזר, ‫אבל אנחנו נגלה.
‫יש עליך חפץ חד כלשהו?
‫תיזהר על הראש.
‫תודה. ‫-אתה לא צריך להודות לו.
‫האם הוא ביקש ממך לנסוע ‫כשהוא ראה אותי מתקרב?
‫כן.
‫בלאנק, אתה בא איתנו? ‫-אני אסע עם מרתה.
‫בואי ניסע לתחנת המשטרה.
‫אני רוצה שתספרי לי ‫את כל מה שהוא סיפר לך.
‫ואני אעדכן אותך ‫במצב החקירה.
‫זו הייתה חקירה מוזרה ‫מתחילת הדרך.
‫חקירה עם חור באמצע.
‫דונאט.
‫אני חושב בקול רם, ‫תגידי לי אם זה משעמם אותך.
‫אני מרגיש את החבל מתהדק.
‫המשפחה נואשת.
‫מניעים נואשים...
‫התעלומה סביב האיש ‫ששכר את שירותיי...
‫חוסר הסבירות של הפשע...
‫ולמרות זאת... דונאט.
‫חלק אחד מרכזי,
‫ואם הוא ייחשף, הכול יתבהר,
‫הסיפור יהיה שלם, הקשר ייפרם.
‫אכפת לך אם אעצור לרגע?
‫אני צריכה לאסוף משהו, ‫אעשה את זה מהר.
‫אין בעיה.
‫זה ייקח לי כמה דקות.
‫תיזהרי על ה... דלת.
‫שלום?
‫אני לא יודעת מה אתה רוצה,
‫אבל מה שזה לא יהיה, ‫אני בטוחה שנגיע להסדר,
‫אבל אנחנו צריכים לחשוב ‫על פתרון כאן ועכשיו.
‫ואני מתכוונת לצאת מפה ‫עם הדוח הזה.
‫שלום?
‫פראן?
‫לא, לא, לא, פראן?
‫אלוהים, את שומעת אותי?
‫פראן, תעשי סימן ‫אם את שומעת אותי.
‫את... -כן, זו אני.
‫זו מרתה, ביקשת שאבוא,
‫שלחת לי מייל, ‫בגלל זה אני פה.
‫האם לקחת משהו?
‫אני אתקשר עכשיו לאמבולנס, ‫את תהיי בסדר.
‫את תהיי בסדר, טוב? ‫תישארי איתי. -עותק...
‫מה? -עותק...
‫חבוי... ‫-מה? מה את מנסה לומר?
‫את עשית את זה.
‫לא תצליחי לחמוק מעונש. ‫-אלוהים, תפסיקי.
‫מוקד חירום, ‫מה מקרה החירום?
‫"המחשבה עלייך ‫מעוררת בי שמחה
‫"לפעמים אני עומד ‫באמצע הרחבה
‫"אני לא פונה שמאלה ‫ולא פונה..."
‫אלוהים.
‫בסדר, ידידי, תודה על העדכון.
‫אין צורך, אביא אותה ברגע שנדע
‫שמצבה של מנהלת משק ‫הבית יציב.
‫היא עדיין במצב קריטי.
‫בסדר.
‫זה נגמר, אנשים נפגעים.
‫אז אני אספר לך את האמת.
‫רנסום סיפר למפקח אליוט הכול.
‫יופי.
‫רגע, אני מקווה ‫שהוא לא חיפה עליי.
‫הוא סיפר את האמת לאמיתה?
‫על כך שאני החלפתי בין ה... ‫-כן.
‫ועל התחפושת... -כן.
‫ועל הסחיטה...
‫אבל למה פראן לקחה ‫את המורפיום שלי?
‫ברור שהיא לקחה ‫את התיק מהבית,
‫אבל היא לא נראתה לי ‫כמו נרקומנית,
‫אלא אם כן בשביל זה היא הייתה ‫צריכה את כספי הסחיטה.
‫אני לא יודעת, ‫גם ככה זה לא משנה.
‫אני חייבת לספר ‫למשפחת תרומבי,
‫זה המינימום שאני חייבת להם. ‫-זה לא רעיון טוב.
‫לא, אני צריכה לעשות את זה.
‫אני חייבת לעשות את זה.
‫נתתי לרופאים ‫את מספר הטלפון שלי,
‫הם יתקשרו אם מצבה ‫של פראן ישתנה.
‫בסדר.
‫אבקש מבני משפחת תרומבי להגיע ‫לבית, כולל ליווי משטרתי.
‫למעצר שלאחר מכן.
‫תוכלי לספר לי את כל הסיפור ‫בדרך לשם.
‫אני לא רוצה הפתעות נוספות.
‫פראן אמרה שהעותק ‫חבוי איפשהו,
‫ואז היא אמרה, את עשית את זה, ‫לא תחמקי מעונש.
‫ואז התקשרתי לאמבולנס.
‫זה הכול.
‫בסדר.
‫את מוכנה?
‫בסדר.
‫אז היא החליטה לחשוב בהיגיון?
‫היא עומדת פה, ריצ'רד, ‫היא יכולה לדבר בעצמה...
‫האם שאר בני המשפחה פה? ‫-בסלון.
‫אני חושב שעדיף אם נתאסף כולנו ‫ביחד ונגמור עם זה.
‫היי. -היי.
‫אני כל כך מצטערת שסיפרתי להם ‫על אמא שלך.
‫מג, זה בסדר.
‫אני מצטערת, פחדתי, לא רציתי ‫לספר להם. -אני מבינה.
‫תאמיני לי, אני מבינה.
‫זה בסדר.
‫אני מצטערת.
‫אלוהים, אני מתכוונת לפשוט ‫על המחבוא של פראן אחרי זה.
‫אני עדיין חושב ‫שזה רעיון לא טוב,
‫אבל המשפחה מכונסת בסלון.
‫אני יודעת איפה דוח הרעלים.
‫היא אמרה לי איפה הוא.
‫בכל אופן, זה יסגור ‫את כל הקצוות.
‫ואני נתתי לך אותו הרגע.
‫אלוהים, אתה לא בלש טוב ‫במיוחד, נכון?
‫למען ההגינות...
‫את רוצחת גרועה למדי.
‫אולי אנחנו מתאימים זה לזה.
‫תמיד הייתם טובים כלפיי,
‫ומה שאני עומדת לומר ‫לא יהיה קל, ואתם תכעסו.
‫אבל חשבתי שאחרי מה שעברתם ‫בימים האחרונים,
‫מגיע לכם לשמוע את זה ממני.
‫אני... -סליחה.
‫לא הייתם טובים כלפיה.
‫כולכם התייחסתם אליה ‫כאל חרא.
‫כדי לגנוב ממנה הון שאיבדתם, ‫ומגיע לה לקבל.
‫אתם חבורה של טורפים ‫שרוצים לאכול מהגווייה.
‫הסכינים שלופים ‫והמקור שותת דם.
‫ובכן, אתם לא תזכו לסיוע כספי.
‫לא הפעם.
‫גב' קבררה החליטה, ‫באופן חד-משמעי,
‫שלא לוותר על הירושה.
‫מה? -מה?
‫יתרה מכך, ההמלצה המקצועית שלי ‫למשטרה תהיה
‫שסיבת המוות של הארלן תרומבי ‫תיקבע כהתאבדות.
‫החקירה סגורה. -בלאנק.
‫מה? -תודה שבאתם.
‫להתראות. -מה קורה פה?
‫תגיד לי...
‫לא ציפיתי לשמוע את זה.
‫האם עוד מישהו פה מבולבל?
‫זה לא מה שציפיתי לשמוע.
‫אתה מתכוון לספר לי מה לעזאזל ‫קורה פה? -כן.
‫אני רוצה להתוודות, בסדר?
‫זה נגמר. -כמעט.
‫בלאנק, מה קורה פה?
‫אני מצטער. השוטר וגנר, אל תיתן ‫למשפחה להיכנס לחדר הזה.
‫תוציא אותם מהבית אם תוכל,
‫אבל תהיה מוכן ‫עם השוטרים שלך.
‫להוציא מפה את המשפחה? ‫-כן.
‫אבל לא את כולם.
‫בלאנק. -כן, אדוני. -קדימה, ‫מה כל הדרמה הזו?
‫בוא לקראתי. -בלאנק, אני ‫סיפרתי לרנסום, ורנסום סיפר לך,
‫ואני מספרת לך עכשיו,
‫זו עובדה חד-משמעית ‫שהרגתי את הארלן.
‫כן, את עשית את זה, כן, ‫הוא עשה את זה, נכון, אבל...
‫דיברתי ברכב על החור ‫במרכז הדונאט הזה,
‫ומה שאת והארלן עשיתם ‫באותו לילה גורלי,
‫במבט ראשון נראה שזה ממלא ‫את החור הזה באופן מושלם,
‫את החור בדונאט ‫שבתוך החור בדונאט.
‫אבל עלינו להסתכל על זה ‫קצת יותר מקרוב,
‫וכשאנו עושים את זה, אנו רואים ‫שלחור של הדונאט
‫יש חור במרכזו.
‫זה לא חור בדונאט, אלא דונאט ‫קטן יותר עם חור משלו,
‫והדונאט שלו ‫הוא בכלל לא חור.
‫בלאנק, אני מבין ‫שזה משעשע אותך...
‫למה שכרו את שירותיי?
‫למה שמישהו ישכור את שירותיי?
‫זה מישהו שמחפש פשע ‫כדי לבטל את הצוואה, בלאנק.
‫לא, אבל שכרו את שירותיי ‫לפני הקראת הצוואה,
‫אז כן, נראה שאותו אדם ‫ידע מה כתוב בצוואה.
‫אבל ניקח צעד אחד קדימה, ‫נראה שאותו אדם ידע
‫שבוצע פה פשע, ויתרה מכך,
‫אם הכוונה הייתה לבטל ‫את הירושה של מרתה,
‫הוא בטח ידע שמרתה ‫אחראית למה שקרה.
‫שילוב מסקרן של גורמים.
‫מישהו ידע מה מרתה עשתה, ‫הוא רצה לחשוף את זה,
‫אבל הוא לא יכול היה לגלות ‫איך הוא יודע.
‫פראן.
‫היא סחטה אותי, ‫היא ידעה מה עשיתי.
‫נכון, אבל פראן רצתה כסף,
‫לכן היא לא רצתה ‫שהפשע ייחשף.
‫אז אולי מישהו במשפחה קלט ‫שמרתה עושה משהו חשוד.
‫אבל לא הייתה להם ‫סיבה לא לדבר.
‫התשובה לא כל כך פשוטה.
‫ועכשיו שהפתרון כולו ‫בשדה הראייה שלי,
‫כל החקירה הזו ‫היא טרגדיה של טעויות.
‫מרתה, לא יהיה לך קל ‫לשמוע את זה.
‫אבל יש לפחות צד אחד אשם ‫שעומד מאחורי כל זה,
‫אשם במובן שהוא פעל ‫מתוך כוונת זדון
‫וביצע פשע מזעזע ‫בכוונה אנוכית.
‫השוטר וגנר.
‫השוטר וגנר?
‫לא.
‫מרתה, אני כל כך מצטער, ‫סיפרתי להם הכול.
‫חשבתי לעצמי שזה נגמר, ‫אני מצטער. -זה בסדר, רנסום,
‫אני שמחה שסיפרת. ‫-אבל לא סיפרת הכול.
‫זה קשור למה ‫שסבתא רבתא סיפרה לך?
‫היא ראתה אותי ‫באותו לילה.
‫היא חשבה בטעות שאני רנסום. ‫-עוד נגיע לזה.
‫בינתיים, מר יו רנסום דרייסדייל,
‫אולי כדאי שתספר לכולנו ‫למה שכרת את שירותיי.
‫למה אני שכרתי את שירותיך?
‫אתה צודק, בוא נלך קצת אחורה ‫לליל המסיבה.
‫הוויכוח שלך עם הארלן, מה שמע ‫הנער הנאצי שאונן בשירותים?
‫"הצוואה שלי" ‫ו"אני מזהיר אותך".
‫אתה והארלן ‫הייתם מלכות דרמה,
‫חלקתם אהבה של סיבוב הסכין ‫בגב זה של זה.
‫אני לא מאמין שהוא היה עושה ‫רק חצי עבודה,
‫לא, לא, אני טוען ‫שהארלן סיפר לך הכול.
‫אתה לא רציני.
‫אף אחד מהם לא יקבל אגורה אחת ‫שחוקה או מילה אחת מספריי.
‫וזה כולל אותך.
‫מרתה, תזכירי לי ‫איך רנסום אמר לך
‫שהשיחה שלו ושל הארלן ‫הסתיימה.
‫הארלן סיפר לו ‫שאני מנצחת אותו ב"גו".
‫ושאלתי את עצמי,
‫מרתה? למה נושא הצוואה ‫הגיע למרתה?
‫יש רק הסבר אחד הגיוני.
‫אין סיכוי שאתה ‫עד כדי כך משוגע,
‫אתה לא באמת מתכוון לזרוק ככה ‫את ההון שלך. -לא.
‫אני מוריש הכול למרתה. ‫הכול.
‫האחות הברזילאית שלך? ‫השתגעת?
‫לראשונה בחיי אני שפוי לגמרי.
‫הארלן, אם אתה חושב ‫שאתן לזה לקרות...
‫כבר שיניתי את הצוואה שלי. ‫זה נעשה.
‫אני מזהיר אותך.
‫אלה הסקות קשות למדי.
‫נכון.
‫אבל זה הדבר היחיד שמסביר ‫את מה שקרה לאחר מכן.
‫יצאת בסערה, נסעת מפה ‫אל תוך הלילה.
‫מאוחר יותר אמרת למרתה ‫שפתאום הייתה לך... -הארה.
‫שמעכשיו והלאה ‫הוא צריך לדאוג לעצמו.
‫בדיוק.
‫מרתה, הצוואה, הארלן, ‫לדאוג לעצמך,
‫לא תיתן לזה לקרות, ‫ואז נרקמה התוכנית במוחך.
‫חזרת, הקפדת לחמוק ‫ממצלמות האבטחה בשער,
‫והתקדמת רגלית לכיוון הבית.
‫התגנבת פנימה דרך הסבכה
‫כדי ששאר בני המשפחה ‫שעדיין חגגו לא יראו אותך.
‫נדרשו כמה דקות בלבד כדי ‫לעשות את מה שאתה צריך לעשות,
‫אבל חיוני שתהיה לבד ‫ושאיש לא יראה אותך.
‫ידעת אילו תרופות הארלן נוטל,
‫ידעת מה מרתה תזריק לו ‫באותו לילה,
‫וידעת שאם מרתה תהיה אחראית ‫למותו, גם באופן לא מכוון,
‫כלל ה"אין חוטא נשכר" ‫יבטל את הצוואה החדשה,
‫ואז תזכה חזרה בנתח שלך.
‫השתמשת במזרקים שבתיק
‫כדי להחליף בין הנוזלים ‫שבשני הבקבוקים
‫וכאמצעי זהירות,
‫לקחת את הנלוקסון, ‫הנוגדן שהיה מציל את חייו.
‫לא, לא, זה בלתי אפשרי.
‫זו האמת.
‫תני לי את בקבוק המורפיום ‫ואוכיח לך.
‫אם הוא עשה את זה, ‫אם הוא החליף בין התרופות,
‫אז כשאני בלבלתי ביניהן, אני...
‫החלפתי אותן בטעות בחזרה, ‫אז...
‫הזרקתי להארלן... ‫-את המינון הנכון, כן.
‫אבל לא בטעות.
‫כיסיתי את התוויות ‫של שני הבקבוקונים האלה.
‫הבקבוקונים עצמם זהים.
‫איך ידעת שזה המורפיום?
‫פשוט ידעתי.
‫ידעת כי יש הבדל קל ‫וכמעט לא נראה לעין
‫של גוון וצמיגיות ‫בין שני הנוזלים.
‫ידעת כי עשית את זה ‫מאות פעמים.
‫הזרקת לו את התרופות הנכונות ‫כי את אחות טובה.
‫אז הארלן... -אני מצטער, מרתה, ‫אבל כן.
‫הארלן היה בסדר גמור.
‫בדיקת הדם שלו הייתה תקינה.
‫סיבת המוות הייתה באמת ‫אך ורק התאבדות,
‫ואת לא אשמה בכלום ‫מלבד קצת נזק לסבכה
‫וכמה מעשים תאטרליים חובבניים.
‫למעשה, לו הארלן היה מקשיב לך ‫והיה מסכים שתזעיקי אמבולנס,
‫הוא היה בחיים כיום.
‫לעזאזל. -רשת סבוכה,
‫ועוד לא סיימנו להתיר אותה. ‫עוד לא.
‫מרתה, כשסבתא רבתא ראתה ‫אותך יורדת מהסבכה,
‫היא אמרה...
‫רנסום? שוב חזרת?
‫שוב חזרת, ‫כי מוקדם יותר באותו הערב...
‫רנסום, חזרת?
‫נו, באמת, מרתה, זה מטופש.
‫אין לך שום ראיה.
‫אתה סתם מספר פה סיפור אגדה. ‫-אין לי ראיות, נכון,
‫בדיוק כמו שאין לנו ראיות ‫שמרתה החליפה בין התרופות,
‫אז זו מילה שלך... ‫-יש לך את ההודאה שלה.
‫כן, נכון.
‫באמת יש לנו.
‫ברשותך, הייתי רוצה ‫להמשיך את הסיפור שלי.
‫מאוחר יותר באותו לילה ‫היית צריך לחזור לבית
‫כדי לקחת את הבקבוקונים ‫המפלילים שחיבלת בהם.
‫אולם הפעם הכלבים היו בחוץ.
‫הם נבחו והעירו את מג.
‫לא משנה, תיקח ‫את הבקבוקונים למחרת.
‫אבל למחרת ‫התגלה משהו חדש,
‫לא טעות רפואית ואחות אשמה, ‫אלא גרון משוסע והתאבדות.
‫כעת הנסיבות מושלמות ‫לשכירה אנונימית של שירותיי.
‫אתה יודע שגב' קבררה ביצעה פשע ‫ואתה צריך שהיא תיתפס,
‫אבל אתה לא יכול לחשוף ‫איך אתה יודע את זה.
‫ואז נכנס לתמונה בנואה בלאנק.
‫בני, אני מבין את דבריך, אבל...
‫הגופה מתגלה למחרת ‫בשעות הבוקר המוקדמות.
‫השוטרים, הפתולוג, המשפחה,
‫כולם נוהרים לבית,
‫ואין לך אפשרות להגיע ‫לתיק הרפואי של מרתה
‫כדי לקחת את הבקבוקונים.
‫אתה חייב לחכות להזדמנות שלך, ‫אחרי שהחקירה תסתיים
‫ותדע שהבית יהיה ריק מאדם.
‫לכן לא הגעת ללוויה.
‫לא היה אף אחד בבית שיתהה מדוע ‫עלית לחדר העבודה של הארלן.
‫או לפחות ככה אתה חושב.
‫פראן המסכנה, היא ראתה אותך ‫מתעסק עם התרופות של הארלן
‫שהיו בתוך התיק, היא לא ידעה ‫מה אתה עושה,
‫אבל היא ידעה ‫שהכוונות שלך לא טובות.
‫אז היא החלה לחשוב...
‫אלוהים, הסרט בהולמרק ‫שהיא סיפרה לי עליו
‫עם דניקה מקלר. ‫-הפתעה קטלנית.
‫על זה היא דיברה.
‫היא אהבה את הארלן.
‫היא שונאת את רנסום.
‫אז המסכנה החליטה ‫לבדוק את התאוריה שלה
‫ולהכריח את המניאק הזה ‫לשלם.
‫היא השיגה עותק ‫של דוח הרעלים,
‫ואהיה כן איתכם, ‫אין לי מושג איך.
‫כי יש לה בת דודה.
‫היא סיפרה לי ‫שיש לה בת דודה שעובדת
‫כפקידת קבלה במשרד הפתולוג.
‫בבקשה.
‫היא לא מבינה ‫את תוצאות הבדיקה,
‫אבל אם רנסום אשם, ‫עצם הקיום שלו מאיים עליו,
‫אז היא צילמה את הכותרת ‫של הדוח וכתבה מכתב סחיטה.
‫אז למה היא שלחה אותו אליי? ‫-היא לא.
‫היא שלחה אותו לרנסום.
‫כשמר דרייסדייל קיבל אותו, ‫איך הוא הגיב?
‫התרוממות רוח.
‫הוא עדיין חושב שמרתה נתנה ‫להארלן תרופה לא נכונה
‫ושדוח הרעלים ‫יוכיח את אשמתה.
‫הוא מגיע להקראת הצוואה ‫במצב רוח מרומם,
‫מוכן לראות את המשפחה ‫קורעת את עצמה לגזרים,
‫ובטוח עם הידיעה ‫שהכול יבוטל כשייחשף דוח הרעלים.
‫ואז... ההודאה של מרתה.
‫והכול מתהפך.
‫עכשיו הוא מבין שמרתה ‫לא ביצעה שום פשע
‫ושדוח הרעלים יוכיח את חפותה.
‫הצוואה החדשה תהיה תקפה.
‫הוא הפסיד.
‫אלא אם כן... ‫אלא אם כן תחליטי...
‫את לא תוותרי על הכסף.
‫שלא תוותרי על הכסף.
‫הצלחת להגיע עד השלב הזה.
‫עוד צעד אחד, ‫עוד פעולה אחת אחרונה,
‫הוא חייב ללכת עם זה ‫עד הסוף.
‫החלטת ללכת עד הסוף.
‫השלב הראשון,
‫להשמיד את הראיות ‫שיוכיחו את חפותה של מרתה.
‫השלב השני, ‫לשלוח לה מייל אנונימי
‫עם מועד למפגש ‫בשעת בוקר מאוחרת יותר.
‫- שמונה בבוקר -
‫ולהביא לה את מכתב הסחיטה.
‫השלב השלישי,
‫להגיע למפגש עם פראן.
‫ידעתי.
‫ידעתי שאתה בן זונה אפס.
‫ידעתי שהארלן ‫לא יתאבד סתם ככה.
‫כן, פראן, צדקת.
‫ידעתי שאתה אשם ‫ועכשיו אתה תשלם על זה.
‫שלא תעז להתקרב אליי.
‫אל תתקרב אליי.
‫אני מזהירה אותך.
‫- מורפיום -
‫עכשיו הכול כבר מוכן.
‫מרתה תקבל ‫את מכתב הסחיטה,
‫אתה תעזור לה ‫להבין מה קורה.
‫אתה תכוון אותה ‫למקום המפגש,
‫אתה תתקשר ‫באופן אנונימי למשטרה,
‫הם יתפסו אותה שם עם הגופה ‫והראיות השרופות.
‫מרתה תיעצר ‫על רצח פראן והארלן.
‫היא אמרה...
‫את עשית את זה.
‫היא לא אמרה "יו" ‫במובן של את,
‫היא לא דיברה עליי, ‫היא אמרה,
‫"יו עשה את זה".
‫יו עשה את זה.
‫כי אתה אמרת לעובדים ‫לקרוא לך יו.
‫כי אתה מניאק.
‫וזה היה מצליח
‫אלמלא היינו ‫לוקחים אותך לחקירה
‫ולא היית יכול להתקשר למשטרה
‫ולולא פראן הייתה מחביאה ‫עותק מדוח הרעלים
‫ולולא מרתה לא הייתה ‫מערימה עליך שוב,
‫רק כי יש לה לב טוב, כשהיא ‫הצילה את חייה של פראן.
‫למרות שהמשמעות מבחינתה הייתה ‫שהיא תאבד את הירושה
‫ותישלח לכלא, היא לא שיחקה ‫את המשחק שלך.
‫היא הצילה את פראן.
‫פראן בחיים?
‫כן.
‫פראן תאמת ‫את כל הסיפור הזה
‫- בית החולים קליפטון -
‫או סיפור שדומה מאוד לזה
‫והיא תשלח אותך, יו, לכלא.
‫כן?
‫דוקטור, אלה בשורות נפלאות.
‫נגיע לשם בקרוב, תודה.
‫היא בסדר.
‫היא מוכנה לדבר.
‫השוטר וגנר, תכניס ‫את מר דרייסדייל למעצר
‫עד שהמפקח אליוט, ‫גב' קבררה ואני
‫ניסע לבית החולים ‫ונגבה מפראן עדות.
‫בסדר, קום, קדימה.
‫אגיד את זה רק לך,
‫בלי מצלמות, ‫בלי בית משפט, רק לך,
‫כי את יודעת שזה נכון,
‫הכנסנו אותך לבית שלנו,
‫נתנו לך להשגיח על סבא שלנו, ‫קיבלנו אותך למשפחה שלנו,
‫ועכשיו את חושבת שתוכלי ‫לגנוב את זה מאיתנו?
‫את חושבת שלא איאבק ‫כדי להגן על הבית שלי?
‫על הזכות שלנו מלידה?
‫על הבית של המשפחה ‫שעובר מדור לדור?
‫זה מצחיק, הארלן קנה ‫את הבית הזה בשנות ה-80
‫מסוכן נדל"ן פקיסטני. ‫-שתוק, בלאנק, שתוק.
‫שתוק עם המבטא הדרומי ‫האידיוטי הזה.
‫כן, רצחתי את פראן, ‫אבל אני מניח שבסוף לא,
‫אז מה יש לך נגדי?
‫כלום. מה? ניסיון לרצח?
‫יאשימו אותי בהצתה על השריפה ‫ובעוד כמה אישומים
‫ועם עורך דין טוב, שיש לי, ‫אשתחרר מהר מאוד.
‫ואז את תראי עד כמה ‫אוכל למרר את חייך,
‫כלבה קטנה ומרושעת שכמותך.
‫מה לעזאזל?
‫זה אומר שהיא משקרת.
‫כן, אנחנו יודעים.
‫נכון,
‫פראן מתה.
‫ואתה הודית כרגע ברצח שלה.
‫ובכן...
‫ללכת עד הסוף.
‫לעזאזל.
‫- יקירתי, הוא בוגד בך, אבא. -
‫לינדה, לינדה.
‫אנחנו חייבים להתקשר עכשיו ‫לעורכי הדין.
‫אנחנו...
‫אני יכולה לשאול מתי ידעת ‫שיש לי קשר למותו של הארלן?
‫מהרגע הראשון שעמדת מולי.
‫לעזאזל.
‫אני רוצה שתזכרי ‫משהו מאוד חשוב.
‫ניצחת לא כי שיחקת את המשחק ‫בדרך של הארלן,
‫אלא כי שיחקת בדרך שלך.
‫את אדם טוב.
‫המשפחה הזו.
‫אני צריכה לעזור להם, נכון?
‫יש לי דעה בנושא,
‫אבל יש לי הרגשה ‫שתקשיבי ללב שלך.
‫"רצח כתוב היטב"
‫תסריט ובימוי: ‫ריאן ג'ונסון
‫דניאל קרייג
‫כריס אוונס
‫אנה דה ארמס
‫ג'יימי לי קרטיס
‫מייקל שאנון
‫דון ג'ונסון
‫טוני קולט
‫לייקית סטנפילד
‫קתרין לנגפורד
‫ג'יידן מרטל
‫פרנק אוז
‫ריקי לינדהום
‫אדי פטרסון
‫ק' קאלן
‫נואה סיגן
‫וכריסטופר פלאמר
‫א' אמט וולש ‫מרלין פורטה
‫תרגום: ‫יפעת שומר
‫הפקת תרגום: ‫טרנס טייטלס בע"מ