MITT HUS MINE REGLER MIN KAFFE!!
God morgen, mr. Thrombey.
Mr. Thrombey? Er du der oppe?
Jeg kommer inn.
Faen!
En uke etter Harlan Thrombeys bortgang
- Du drepte ham! Du myrdet ham! - Jeg har ikke myrdet noen!
Du skar ham opp og lot ham ligge og blø på gaten.
Så knuste du skallen hans og brente av fingeravtrykkene.
- Det kan dere ikke bevise. - Vi har overvåkingsvideoen!
- Alice, slå det av, er du snill. - Hvorfor? Det er nesten slutt.
- De avslører morderen snart ... - Slå det av nå!
- Alice! Slå av! - Det skjer ikke noe fælt.
De snakker om mord!
Din søsters venn har nettopp fått halsen skåret over, -
- og det trenger hun ikke å høre. Ta litt hensyn!
Herregud.
- Alice, bare se på, det er greit. - Jeg har skjønt det allerede.
Unnskyld, Marta.
Det er Harlans sønn.
- Hei, Walt. - Hei, Marta. Det er Walt.
Kan du komme litt tidligere? Politiet vil spørre oss om mer.
Hva?
Unnskyld? Er du hushjelpen?
Hun heter Marta. Hun var bestefars sykepleier.
- "Hushjelpen"? - Det er greit. Beklager.
Nei, det er ikke i orden. Hva faen ...?
Hvordan har du det?
Ikke så bra. Jeg føler meg alene.
Jeg gråter mye og vet ikke hva jeg skal gjøre nå.
Trenger du noe som helst ... Du er med i familien.
Takk.
- Hvordan går det, småen? - Linda.
Hvordan har du det?
Det hjalp å se ham i begravelsen.
Jeg syntes du skulle vært der, men jeg ble nedstemt.
- Så bli arrestert eller dø! - Richard.
Han kommer ikke.
Ransom, den lille dritten. Han kom ikke i begravelsen.
Unnskyld? Vi er klare nå, og vil snakke med en om gangen.
Javel. Jeg begynner.
Jeg går ut fra vi er ferdige før minnestunden i kveld.
Vi skal gjøre vårt beste.
Hvordan går det, vesla?
Vi presenterer oss igjen, for ordens skyld.
Jeg er kriminalkommissær Elliott, og det er politiassistent Wagner.
Jeg opptar samtalen, det er lettest.
Vi snakker med Linda Drysdale, Harlan Thrombeys eldste datter, -
- om kvelden da han gikk bort for en uke siden.
- 8. november. - Vi kondolerer.
Takk. Det betyr mye for meg.
Den kvelden var familien samlet for å feire din fars 85-års-dag.
- Hvordan var det? - Frem til far døde? Helt herlig.
Kom det andre enn familien?
Hushjelpen Fran.
Han var søt, men veldig hårete, og jeg har vært borti italienere.
Marta, pleieren til Harlan. Grei jente. Jobber hardt.
Familien er fra Equador. Og Wanetta.
Oldemor. Harlans mor.
- Mor? Hvor gammel er hun? - Det aner vi ikke.
- Kom din sønn Ransom også? - Ja, men han gikk tidlig.
Går du, Ransom?
Akkurat. Kom dere alle tre omtrent samtidig?
Nei.
Richard kom tidlig for å hjelpe til med maten.
Du og din mann Richard arbeider i et eiendomsselskap?
- Nei, det er mitt firma. - Javel. Beklager.
- Jeg har bygd det fra bunnen. - Som din far.
Dere sto hverandre veldig nær.
Vi hadde vår egen hemmelige måte å kommunisere på.
Det var nødvendig med far. Du måtte leke en lek med ham, -
- og hvis du gjorde det og fulgte hans regler ...
- Alle forguder vel faren sin, vel? - Jeg vet ikke. Gjør de det?
Overhode ikke. Jeg vet ikke hvorfor jeg sa det.
Men Linda gjør. Harlan begynte med en rusten reiseskrivemaskin -
- og ble en av tidenes beste krimforfattere.
Alle barna hans er visst strebere som har slått seg opp selv, de også.
Jada.
Jeg snakker med Walt Thrombey, Harlan Thrombeys yngste sønn.
- Du driver din fars forlag? - Ja.
Det er mitt ... familiens forlag, som far har betrodd meg å lede.
30 språk. Vi har solgt over 80 millioner bøker.
Litt av en farsarv. Er dere fans?
- Jeg leser lite skjønnlitteratur. - Jeg er stor fan.
Intrigene hans er bare ...
Jeg avslører ikke noe, men som i "Tusen kniver"?
Kua og hagla? Hvordan finner han på sånt?
Far sa at intrigene bare dukket opp i hodet.
Det var det han syns var lett.
Dere bor i området, så dere kom vel omtrent samtidig.
Vi kom ved åttetiden.
Min kone Donna er grunnfestet min.
Er alt i orden, Donna?
Min sønn Jacob er 16 år, og svært politisk aktiv.
- Gutten er nazist. - En høyreekstrem drittunge.
Det er utrolig hva barn får til med Internett for tiden.
Så det var en fin kveld?
Vi er knust alle sammen, men jeg var glad vi fikk den kvelden.
Å stå ved hans side og tenke på bøkene våre og det vi har oppnådd.
Jeg kjenner fortsatt hånden hans på skulderen -
- som gir fakkelen videre.
Vi snakker med Joni Thrombey, Harlan Thrombeys svigerdatter?
Jeg giftet meg med hans sønn Neil.
Vi fikk en datter, Meg, så gikk Neil bort for 15 år siden.
- Men dere har et nært forhold? - De er familien min ...
Jeg føler meg både frigjort og støttet av dem.
Det motsetningsforholdet er kjernen i Flam.
- Kjernen i ... - Flam.
Flam, hudpleiefirmaet ditt. Unnskyld.
Du er tilgitt. Det er hudpleie, men vi selger en hel livsstil.
Uavhengighet som anerkjenner behov. Det er Flam.
Men Harlan er også sånn. Han har hjulpet meg og Meg.
Bestefar gir mor et årlig beløp, -
- og han har aldri glemt å overføre skolepengene til skolene mine.
Han er virkelig uselvisk.
- Men du gikk tidlig? - Jeg skulle besøke venner.
Far betaler for den krypto-marxistiske, -
- postdekonstruktive, feministiske poesien hun visstnok har hovedfag i.
Hun kunne godt blitt til det var kake.
Jeg tror Linda ble sur.
Men Harlan forsto det.
Javel. Dere to kom på festen samtidig ...
Kan vi stoppe litt?
For jeg ... Hvem er den fyren? Og hvorfor må vi gjennom det igjen?
Bare noen oppfølgingsspørsmål. Vi må vite hva han døde av.
Mener du, om noen drepte ham? Om en fra familien drepte ham?
- Er det det du antyder? - Det er bare en formalitet.
Okay. Hvem faen er han?
Det er Benoit Blanc.
- Benoit Blanc? - Ja.
- Privatdetektiv. Svært anerkjent. - Vent nå litt.
Jeg har lest en tweet om en avisartikkel om deg.
"Den siste gentlemansdetektiv". Du løste saken om tennisstjernen.
Du er berømt ...!
Mr. Blanc arbeider ikke for politiet, men har tilbudt sin rådgivning.
- Jeg kan gå god for ham. - Jeg vet hvem du er.
Jeg leste den artige artikkelen om deg i the New Yorker.
Jeg har nettopp begravet min far på 85 år, som begikk selvmord.
Hva vil du her?
Jeg er her på forespørsel fra en klient.
- Hvem? - Det kan jeg ikke si.
Men jeg forsikrer deg -
- at min tilstedeværelse vil være rent dekorativ.
Jeg vil være en respektfull, taus og passiv iakttaker ...
... av sannheten.
- Fint. Har vi den snart? - Nesten.
Var Harlans sykepleier på festen? Altså, som sykepleier?
Marta? Hun var vel det.
Harlan ansatte henne til å pleie helsen hans, ved behov.
Men hun er med i familien.
Grei jente, og Harlans gode venn. Familien er fra Paraguay.
Linda liker arbeidsmoralen hennes.
"Innvandrere. Vi får jobben gjort."
- Det er fra "Hamilton". - Den er så bra.
Jeg så den på Public Theater.
Hvis det er greit ... Så skal jeg trekke meg tilbake.
Jeg har arbeidet meg opp selv -
- og må si at jeg beundrer at du har fulgt i din fars fotspor.
- Takk. - Helt fabelaktig.
Hele resten av familien også.
Joni med sine greier, og Walt med sitt forlagsimperium.
Tja ...
Walt har gjort det godt med det far ga ham.
Det betyr ikke noe, -
- men far ga ham en bok to ganger i året, som Walt utga.
Det er ikke det samme.
Men Walt står vel for markedsføring og film- og tv-rettigheter.
Vil du tirre meg?
Det vet du han ikke gjør. Hvis du tror jeg er dum nok til -
- å la meg lure til å snakke stygt om lillebror -
- for øynene på politiet ...
Walt leder ikke en dritt, for det fins ingen tv- og filmrettigheter.
Harlan tillot aldri at noen bearbeidet bøkene hans.
Nei ...!
Det driver Walt til vanvidd, for det er det er penger i.
Når Walt drakk seg til mot, gikk han løs på Harlan.
- Gikk han løs på ham på festen? - Herregud!
Han ville ikke la stakkaren være. Til slutt måtte Harlan sparke ham.
Jeg hørte det ikke, men han må ha skjelt ham huden full, -
- for Walt hang med hodet resten av kvelden.
Richard sa hva for noe? Nei. Vi kranglet ikke.
Jeg prøver bare å få et dekkende inntrykk.
Harlan trakk deg til side, og du vendte nedslått tilbake.
Hva sa Harlan?
Netflix har sendt oss noen konkrete tall nå, -
- og jeg syns det er en sjanse vi ikke må gå glipp av.
- Bare se på tallene. - Walt.
Far! Du ga meg ansvaret for bøkene våre.
- Kan du ikke la meg gjøre det? - Det er ikke våre bøker, gutt.
Det er mine bøker, og det var ikke sånn vi skulle snakke om det.
Men du har rett.
Det er urimelig av meg å lenke deg til noe -
- du ikke får bestemme over.
Jeg har gjort deg en stor bjørnetjeneste.
I alle år har jeg hindret deg i å bygge opp noe -
- som var ditt eget.
Men du skal ikke drive forlaget mer.
Du er fri for det.
- Sier du meg opp, far? - Nei.
Vi tar detaljene i morgen. Jeg har bestemt meg.
Flink gutt.
Vi snakket forretning rundt e-bøker.
Det betød ikke noe.
Ransom drev og kranglet med ham.
Ransom er Richard og Lindas sønn?
Alle elsker Ransom. Han er en grei gutt.
- Men ... - Han er familiens svarte får.
Jeg vil gjerne holde slikt innen familien, -
- men Ransom har aldri hatt jobb.
Og far har av ukjente årsaker alltid forsørget ham.
De har et hat-kjærlighetsforhold. De krangler.
- Men den kvelden kranglet de. - Om hva?
Er du gal?
Det kunne vi ikke høre, men det var alvorlig.
Pussig nok foregikk det i enerom.
De pleier å skape drama for øynene på hele familien.
Angående å krangle, -
- så kom du tidlig for å hjelpe til med maten.
Konverserte du med Harlan på det tidspunktet?
- Han var der, så vi snakket sammen. - På arbeidsrommet hans?
Det tror jeg ikke.
Jeg snakket med matleverandøren, og hun så deg ikke hjelpe til.
Men hun hørte Harlan i høyrøstet krangel på arbeidsrommet.
Det kan jeg ikke ... Høyrøstet?
Nei. Men Joni var også her.
- Hun kom tidlig, så spør henne. - Det var to mannsstemmer.
Harlan ropte ...
Si det, ellers gjør jeg det!
Si det, ellers gjør jeg det.
Ringer bjella?
Det raker ikke deg.
Jeg kjenner datteren min. Det der vil hun nok vite.
Jeg har skrevet alt i brevet. Det får hun i morgen.
- Jeg advarer deg. - Hun fortjener å vite det.
- Ikke bland deg. - Si det.
- Ikke faen! - Si det, ellers gjør jeg det!
Ja, nå husker jeg det.
Å ja.
Harlan ville langt om lenge sende moren på pleiehjem, -
- og det var Linda imot.
Jeg ville vente med å si det til Linda for å unngå en scene, -
- og Harlan ville jeg skulle si det med en gang.
Det var det. Belager, det hadde jeg glemt.
- I huset? - Du kom tidlig, sa Richard.
- Jeg kom tidlig til huset. - For å snakke med Harlan?
For å snakke med Harlan, ja.
Hva skulle dere snakke om?
Det var en misforståelse angående betalingen for Megs undervisning.
Beklager at jeg presser på, men hva slags misforståelse?
Skolen har ikke fått sjekken. Alan har ikke sendt den.
Alan har ikke sendt den fordi han oppdaget et avvik.
Alans kontor har overført betalingen rett til skolen, som du ønsket, -
- men Phyllis' kontor, som utbetaler ditt årlige beløp, -
- har overført skolepenger rett til deg også.
Du har fått betaling to ganger, og stjålet fra meg.
100 000 dollar i året i de siste fire årene.
- Jeg vet ikke hvordan det ... - Nå skriver jeg en sjekk.
Men det er de siste pengene du eller Meg får av meg.
- Du forstår ikke ... - Det svir nok, men det er best slik.
Jeg har bestemt meg.
Det var bare et problem med pengeoverføringen til skolen.
Så jeg måtte be Harlan skrive en sjekk.
- Ingen stor sak. - Neivel.
La oss ta en pause og fortsette ...
Nei, hun gikk.
Richard?
- Joni, har du sett Richard? - Nei, jeg ...
Okay, takk.
Nei.
Pokker. Richard?
Richard?
Den jævelen ...
Kanskje jeg hadde for høye forventninger, -
- men når den store Benoit Blanc banker på døren, -
- forventer jeg at det dreier seg om noe ser interessant.
Men det er et opplagt selvmord, -
- og jeg er nødt til å vite, hva vi gjør her, Benny.
Metoden?
Er det et typisk selvmord å kutte strupen?
Det er dramatisk, men se deg om.
Han levde i sitt eget krim-spill.
Få høre, Benny.
Du ba meg innkalle alle til avhør igjen.
Jeg har vært her en stund, og folk er som de later til å være.
Du finner ingen mordere.
Det er en familie med uenigheter, men det er ikke motiv for mord.
Hvor skal du?
Harlan Thrombeys sykepleier.
- Marta ... - Cabrera.
- Vent inne, så kommer vi ... - Ms. Cabrera.
Jeg har snust litt rundt.
- Du er deltidsansatt sykepleier. - Jeg arbeider ikke for noe byrå.
- Harlan ansatte meg direkte. - Vær så god, sitt ned.
Hvor mange timer i uken får du fastlønn for?
Jeg begynte med 15 timer, men så trengte han mer hjelp.
Helsemessig hjelp?
Han trengte en venn.
Et godt hjerte, gjør det deg til en bedre sykepleier?
- Javel, Blanc. Det er ... - Vi diskuterte familiens motiver.
Harlan har nok fortalt deg mange sannheter om dem.
Og en liten fugl har sunget om ... Hvordan kan jeg si det taktfullt?
Du reagerer vomitivt på løgnaktighet.
- Hvem har sagt det? - Stemmer det?
Ja. Jeg har hatt det sånn siden jeg var liten.
Det er en fysisk reaksjon.
Bare tanken på å lyve får meg til å spy.
Jaså?
Er Richard utro?
Hvorfor trekker menn instinktivt i løse tråder i fallskjermen sin?
Hva?
Richard?
- Utro? - Ja.
Et ja eller nei holder.
Nei.
Faen!
Unnskyld. Jeg trodde du mente i overført betydning.
Vær så god. Ta en slurk.
Ta dette. Det må jeg si.
Men jeg hadde tydeligvis rett. Richard var utro.
Svigerfaren oppdaget det. "Si det, ellers gjør jeg det."
Selv om det var tilfelle ... Alt i orden?
Selv om det var tilfelle, så er det et svakt motiv.
- Så er det Joni. - Livsstilguruen Joni?
Harlan forsørget henne og datteren.
- Hvis den støtten ble truet ... - Jeg skal bare skylle munnen.
Ms. Cabrera, skulle Harlan kutte støtten til Joni?
- Joni, da ... - Hva er det?
- Herregud. - Ikke svar hvis du må kaste opp.
Meg sa han betalte til skolen. Joni sa han sendte henne pengene.
Begge deler stemte. Hun stakk pengene i lommen.
Harlan oppdaget det og smekket igjen pengeskrinet, ikke sant?
Skulle hun ha kverket ham for å få arven sin?
Har du sett Instagramprofilen? Hun er influencer.
Pengene er enda et svakt motiv. Du drukner meg i svake motiver.
Javist, men hun løy for meg.
- Alle tre gjorde det. - Tre?
- Walter. - Jeg vet hvor du vil hen.
Harlan hadde avvist Walter før, men den kvelden ble han rystet.
Det er et mønster. Harlan gjorde opp regnskapet.
Ikke overraskende. Ville han sparke Walter?
- Kan jeg vente inne? - Vent inne, og bli i nærheten.
Du har vært veldig tålmodig.
Og du har rett. Ingen av de svake alibiene besvarer spørsmålet ditt.
Hvorfor er Benoit Blanc her?
Det skal jeg fortelle deg.
Jeg er her fordi noen i morges unnvek et svært viktig spørsmål.
- Hvem da? - Jeg.
Linda spurte hvem som hadde engasjert meg.
- Hvem har engasjert deg? - Jeg vet det ikke.
Jeg mottok en konvolutt med penger og et avisutklipp om Thrombeys død.
- En konvolutt? Virket det? - En konvolutt med penger.
Så noen mistenker at det er ugler i mosen, -
- og gjør seg umake med å hyre meg og forbli anonym.
Det rimer jo ikke.
Men det er fengslende.
Gjennomgå hvor alle befant seg på dødstidspunktet.
Festen sluttet cirka 23.30.
Marta fulgte Harlan opp for å gi ham medisinen hans.
Trappen til Harlans soverom og kontor knirker fryktelig, -
- og Linda sover lett, så vi vet når noen gikk på trappen.
Den første var Joni, da hun hørte et dunk oppe et sted.
Hun var bekymret for Harlan og gikk opp for å undersøke det ...
... og vekket Linda.
Harlan var på kontoret sammen med Marta.
Han forklarte at de hadde veltet Go-brettet.
Det er det spillet med steinene. De spilte hver kveld.
- Gå i seng, Joni. - Jeg elsker deg. God natt.
Så det gjorde hun.
Ti minutter senere ble Linda vekket andre gang, da Marta gikk.
Walt, jeg går nå.
Walt røkte sigar på verandaen med sin sønn og så henne kjøre.
Han merket seg tidspunktet. Midnatt.
Et kvarter senere ble Linda vekket for tredje og siste gang ...
... av en som gikk ned trappen. Harlan ville ha en bit mat.
Far, gå i seng igjen.
Det prøvde Walt å avholde ham fra.
Rettsmedisineren fastslo at døden inntrådte mellom kl. 00.15 og 2.00.
Idet Walt røkte sigaren ferdig, kl. 00.30, kom Meg hjem.
Hun gikk rett i seng. Walt og Jacob gikk til ro straks etter.
Senere på natten, kanskje rundt klokken 3, -
- våknet Meg, for hundene ga hals ute.
Hun gikk på toalettet og i seng.
Det er alt.
Alle historiene passet sammen. Det er gjort rede for hvert øyeblikk.
Det fins ikke andre trapper opp til Harlan?
- Nei, bare den knirkende. - Interessant.
Vi vet at det ikke var Ransom, for han var ikke der.
Marta kunne ikke ha gjort det. Harlan var i live da hun kjørte.
Meg kom hjem på dødstidspunktet.
Men det var selvmord. Harlan skar over halspulsåren sin.
Blodflekkene var uavbrutt, -
- så det ville vært nærmest umulig for noen å være i nærheten.
Han skar av halsen på seg selv. Hvorfor fortsetter vi?
Tekniske bevis kan fortelle en klar historie med kløvet tunge.
Og som vi så her i morges, så kan alle lyve.
Nesten alle.
Ms. Cabrera ...
Vi har latt deg vente fordi jeg ville høre fra deg sist.
Jeg måtte få et fullstendig bilde av kvelden i hodet, -
- og din del ligger midt i.
Så ta deg god tid.
Du fulgte Thrombey opp kl. 23.30, og gikk ved midnatt.
Tenk deg grundig om, og fortell i størst mulig detalj -
- hva som foregikk den halvtimen.
- Opp, opp, opp, jeg klarer det. - Klarer du det?
- Okay. Det er ... Harlan ... - Opp, opp, opp, jeg klarer det.
- Ingen betenkeligheter. - Nei, nei, nei.
- Kom opp hit! - Jeg drakk champagne.
Du har bare drukket et glass.
Vi bryter ikke tradisjonen på min fødselsdag.
- Ta medisinen din og gå i seng. - Du må gjøre deg fortjent til det.
- På min 85-års-dag. - La gå.
- Jeg er så gammel. - Du elsker virkelig drama.
Da spiller vi. Ni ganger ni. Er du klar?
- Jeg skal banke deg. - Er du sikker?
Hvordan våger du ...?
Jeg vet hvordan dette ender.
- Hva er det? - Hvorfor kan jeg ikke slå deg?
Jeg spiller for å skape et vakkert mønster.
Det er eldremishandling. Jeg melder deg.
- Skal jeg hente beltet? - Slaget er tapt.
Jeg kan bare håpe på et jordskjelv. Men hva er sjansen for det?
Hallo? Hallo?
Still deg i en døråpning! Ja!
For en dårlig taper du er. Medisin og så i seng.
- Jeg er ferdig med deg. - Rimelig nok.
Walt røyker sigar på verandaen. Døde, fæle greier.
- Hvordan var kvelden? - Kvelden var bra.
Jaså? Du hadde ikke gledet deg til det.
Nei, men jeg gjorde det. Jeg kuttet dem ut, alle fire.
Det var ikke lett.
Den forbannede formuen.
Noen ganger tenker jeg at alt jeg har gitt familien -
- har jeg kanskje ubevisst gjort for å holde dem underlegne.
Jeg burde helt sikkert -
- ha oppmuntret Walt til å skrive sine egne historier -
- og ikke bare ta seg av mine, som du sa jeg burde.
Og å være en far og ikke bare en forsørger for Joni, som du sa.
Og jeg kunne vist Linda og Ransom litt mer kjærlighet.
Herregud. Ransom.
Det er så mye av meg i den gutten.
Selvsikker og dum.
Jeg vet ikke ... Beskyttet.
Lever livet som en lek uten konsekvenser.
Til de ikke lenger kjenner forskjell -
- på en rekvisitt og en ekte kniv.
Jeg frykter ikke døden.
Men jeg vil gjerne rett opp noe av dette før jeg skal dra.
Avslutte boka med en fanfare.
Vi får se.
Ja, det får vi.
Du har hatt en lang dag. Vil du ta dopet?
- Mener du den gode varen? - Ja.
- Send meg til drømmeland. - Bare litt.
Hvorfor begynte jeg ikke å bruke morfin før midt i 80-åra?
For en tufs. For et kjøtthue.
Dette er fine greier.
MORFIN
TORADOL
- Herregud. - Er det noe i veien?
Jeg har nettopp gitt deg 100 milligram av dette.
Jeg tok feil.
Ga du meg 100 milligram av den gode varen?
Hva er den rette dosen av den gode varen?
La oss ikke kalle det det. Tre milligram.
Det er mye mindre. Hva skjer?
Jeg skal gi deg Naloxon, så du ikke dør om ti minutter.
Ikke noe press, da.
For en interessant og effektiv måte å begå mord på. Det må jeg notere.
Hvis noen forbyttet medisinen, ville jeg vært død på ti minutter.
Steindød?
Du merker symptomene. Du svetter og blir desorientert.
Med en så høy dose vil hjernen i løpet av ti minutter ...
Ja, ti minutter.
Etter innsprøytingen? Det er åtte minutter igjen.
Selv om offeret tilkalte sykebil ved de første symptomene, -
- og hvis han bodde i et stort hus på landet som oss, -
- ville det tatt minst et kvarter, og da er det for sent.
Hvis ikke offeret hadde Naxo-greia til akutt hjelp. Marta?
- Har du Naxo-greia? - Ja, jeg finner det.
Det følger med settet, så det skal være her.
Det er ...
Det er ikke her. Jeg vet ikke hvorfor det ikke er her.
Jeg ringer etter en sykebil.
Hva gjør du?
Hør på meg.
- Jeg må tilkalle en sykebil. - Hold opp!
- Det er ikke tid! - Jeg roper på familien!
Hva gjør du? Er du fra vettet? Vi må tilkalle sykebil!
Hør på meg!
Hvis det du sa stemmer, er jeg ferdig. Vi har seks minutter.
Vi må få deg ut av dette. Tenk på moren din.
Moren min?
Stå bak meg. Ikke si en lyd.
Harlan? Marta? Er alt i orden?
- Hei, Joni. - Jeg hørte noe. Er alt i orden?
Vi har det bra. Jeg bare veltet Go-brettet. Beklager det.
- Så alle har det bra? - Ja. Gå i seng, Joni.
Okay. Kanskje vi kan snakkes i morgen om ...
I morgen passer fint.
- Jeg elsker deg. God natt. - Jeg elsker deg. Ha det.
Kom igjen.
Hør etter.
Din mor har ikke papirer ennå. Hvis dette er din skyld, -
- vil hun bli deportert, og familien din vil bli splittet.
Det lar vi vel ikke skje, vel? Men da må du gjøre akkurat som jeg sier.
Vil du gjøre det, Marta?
En siste ting for meg? For familien din?
Hva skal jeg gjøre?
Gå ned, og bråk så mye du kan, og si høyt ha det.
Gjør oppmerksom på tidspunktet, hvis du kan.
Kjør ut porten -
- og sving før elefanten for å unngå overvåkingskameraene.
- Vent. Var det før eller etter? - Etter elefanten.
- Nei, han sa før. Ikke sant? - Etterfør elefanten.
Faen.
Parker bilen og gå tilbake til huset.
Ta sideveien gjennom den lille porten.
Hundene kjenner deg, så de gir ikke hals.
Du må opp i tredje etasje uten å bli sett.
Du må klatre opp espalieret og inn det hemmelige vinduet.
- Du fleiper. - Nei. Gjør det.
Og for all del, ikke noe støy.
Når du kommer inn, og nå kommer det vanskelige, -
- må du ta på morgenkåpen og luen min.
Harlan, det er sprøtt. Det tror jeg ikke jeg kan.
Vi må sikre at en normal politimann vil avvise deg som mistenkt.
Det lyder sprøtt, men det vil virke.
Walt røyker ute og vil se deg gjennom det matterte vinduet.
Far, gå i seng igjen.
De så at du gikk, og overvåkingen viser at du kjører din vei.
Og 20 minutter senere ser min sønn meg i live.
Nå har du gått fra hovedmistenkt til utsjekket.
Forlat huset samme vei, og ikke bli sett.
Ransom? Er du tilbake alt?
Kjør hjem.
I løpet av de neste dagene vil politiet avhøre deg.
Nei, nei, nei.
Jeg kan ikke lyve. Da kaster jeg opp.
Så ikke lyv. Fortell deler av sannheten i denne rekkefølgen.
Jeg fulgte ham opp. Vi spilte et parti Go.
Plutselig veltet han brettet, og Joni kom opp for å se til oss.
Jeg ga ham smertestillende.
Han forstrakk skulderen forrige uke.
Jeg gikk fra ham på arbeidsrommet.
Ved midnatt sa jeg ha det til Walt og dro hjem.
Hva slags medisin ga du ham?
Etter skaden har jeg gitt ham 100 milligram Toradol intravenøst.
Et ikke-narkotisk smertestillende middel.
Og tre milligram morfin så han får sove.
- Visste familien det? - Selvfølgelig.
La du merke til du noe merkelig ved oppførselen hans?
Nei.
Det lyder nokså riktig. Takk, ms. Cabrera.
Folk kommer til minnestunden snart. Er du ...
- Er alt i orden? - Jeg bare tenkte på fars spill.
Dette føles som noe han ville skrevet, men ikke gjort.
Jeg venter hele tiden på den store avsløringen.
Når du skjønner alt. Ville ikke det vært fint? Walt.
Jeg tror ikke han begikk selvmord. Det gjør jeg virkelig ikke.
I filmen "Dødelig overraskelse" spiller Danica McKellar en kone -
- som blir forgiftet av sin mann, men han gjør det litt etter litt, -
- så hun ikke oppdager det, og hun blir gal og begår selvmord.
Min kusine er resepsjonist hos rettsmedisineren, og sånt skjer.
Hun har sett mye verre.
- Du elsker ham. - Nei, han er et rasshøl.
Men kanskje vi trengte et rasshøl.
Tyskland trengte et rasshøl i 1930-åra.
- Det kan ikke sammenlignes. - Herregud.
Jeg ligger unna til de er ferdige med politikk. Vil du ha champagne?
Nei, jeg er jo på arbeid.
Se deg om, Richard. Gatene kryr av nazister.
Nei, nei, nei. Vi mister vår livsstil og kultur.
Millioner av meksikanere kommer hit, og det handler ikke om rase.
- Det gjelder europeere også. - Så hvis sveitserne kom ...
Vi slipper dem inn, og så tror de at de eier det som er vårt.
De setter barn i bur! De har leirer!
Ingen sier at det ikke er ille, men det er foreldrenes skyld.
Fordi de ønsker et bedre liv for barna sine?
Fordi de bryter loven, og du vil ikke like å høre det, -
- men Amerika er for amerikanere.
Hvor er Marta? Er hun her ennå?
- Kom hit. - Nei, Richard.
Familien din er fra Uruguay, men dere gjorde det rette.
De kom hit lovlig. Hun gjorde det på den rette måten.
De arbeider seg opp fra bunnen, som svigerfar og alle oss andre.
- Du er sikkert enig, hva? - La stakkaren være, Richard.
Jeg vil bare høre hva hun har å si.
Ikke føl deg presset til å svare.
Hvis du vil bli amerikaner, kan du gjøre det på lovlig vis.
Men hvis du bryter loven, uansett hvor godhjertet du er, -
- så må du ta konsekvensene.
Er du gal? Jeg advarer deg.
Så spurte jeg henne: "Tonya, hva feiler folk?"
Herregud. Hva er det, Marta?
- Hva er i veien? - Pust.
Er du okay, Marta? Fran, har du lageret ditt ennå?
Bare ta dem. De tørker ut etter du ga meg sånn e-røyk.
Takk, Fran.
Unnskyld.
- Beklager så veldig. - Slutt å unnskylde deg.
Hjertet vil ikke slutte å hamre.
Alt er bare ... Nei takk.
Er det Frans gjemmested?
Hvem åpner en klokke?
Vil du ha kveldsmat, bestemor? Kveldsmat å spise? Å spise?
Walt, hun klarer seg. Hun har spist all laksemoussen.
Walt? Har du sagt det til Marta?
- Nei. Er det et godt tidspunkt? - Ja, et veldig godt tidspunkt.
Okay. Ro deg ned.
Marta, vi har snakket om det ...
- Har du røkt pot? - Nei. Fortsett.
Vi har snakket om det, og hele familien vil ta seg av deg.
Hva betyr det?
- Vi syns du fortjener noe. - Vi vil hjelpe deg økonomisk.
Du har bare vært snill med far, -
- og derfor kan du regne med oss.
Ja.
Jeg syntes du skulle deltatt i begravelsen, men ble nedstemt.
Detektiven. Er du her ennå?
Kjente du Harlan?
Han kjente faren min, som var i politiet for mange år siden.
Far hadde respekt for Harlan. Det sier sitt.
Er det derfor du er her?
Akkurat nå? Nei.
Jeg håpet å kunne snakke litt mer med deg.
Det er noe i ulage i denne saken.
Jeg vet det, og det tror jeg du også gjør.
Så du vil grave videre?
Harlans detektiver graver.
De roter og herjer som trøffelsvin.
Jeg forutser slutten på "Gravity's Rainbow".
- "Gravity's Rainbow"? - Det er en roman.
- Jeg vet det. Jeg har ikke lest den. - Ikke jeg heller.
Ingen har det, men jeg liker tittelen.
Den beskriver banen til et prosjektil ifølge naturlovene.
Det er min metode også.
Jeg iakttaker fakta uten å være forutinntatt.
Jeg fastsetter buens bane, slentrer rolig til målet, -
- og så lander sannheten foran føttene mine.
Rettsmedisineren ville si det var selvmord, -
- men Elliott gikk med på å vente i 48 timer.
I morgen ransaker jeg stedet og åpner etterforskningen.
Du skal bistå meg som min fortrolige, mine øyne og ører.
- Hvorfor meg? - Jeg stoler på ditt gode hjerte.
Og du er den eneste som ikke tjener på Harlans død.
- Hva sier du, Watson? - Du, detektiv?
Hvis du vil høre mitt innblikk i familien, -
- så er ingen av dem mordere.
Om det så er til gru eller trøst, -
- når dette maskineri med usvikelig sikkerhet frem til sannheten.
Det er den kan.
Alltid?
I morgen klokken åtte.
Jeg vet at jeg har oversett noe.
Men du kan klare det uten å miste din sjel.
Du må gjøre det som skal til for å vinne.
- Jeg kan ikke gjøre det. - Du må.
For min skyld. Med en gang!
Harlan, jeg må tilkalle hjelp.
Gjør som jeg sier, så skal du se alt ordner seg.
Nei.
- Æresord. - Men ...
Jeg arbeidet her for 50 år siden. Dengang besto vakthold i -
- å gå en runde med gevær og holde ørene åpne.
Nå har de all sånn sånn moderne teknologi.
Det er videoovervåkingen. Jeg sparte på båndet fra i går.
Jeg pleier å slette dem med en magnet, -
- men jeg tenkte jeg skulle spare det, for sikkerhets skyld.
Det er direkteopptak.
Sving etter elefanten for å unngå overvåkingskameraene.
- Får vi se selve båndet? - Selvfølgelig.
Jeg tok det opp i lav billedkvalitet. Det er åtte timer på båndet.
Fra klokken 21 til klokken 5.
Det ser ut som en grøsser.
- Kan vi spole frem? - Hvordan spoler vi frem?
Bare hold "play" inne, og så "FF" til du hører den kverner.
Nå kommer vi til tidspunktet da festen sluttet.
Hva skjedde?
Du må holde den inne hele tiden. Den spiser bånd som popcorn.
Kan folkene deres digitalisere det, så vi kan sjekke det ordentlig?
- Ja, det tror jeg. - Jeg tar det.
Alle statuene stammer fra trilogien "Menageri-tragedien".
- Det er ganske kult. - Stilig.
Benny, det er vakkert her, -
- men tror du virkelig at noen brøt seg inn og drepte Harlan?
Det er usannsynlig, men i så fall vil de ha satt spor.
Jeg kan ta det.
Wagner, fikk du tak i ... Hva heter han igjen?
Ransom? Nei. Men jeg fant en adresse.
Kenoak Street 10.
Ken... Kenoak?
Kenoak.
Ligger godt i munnen, hva? Kenoak.
Jeg måtte våke i Kenoak. Det er morsomt.
Alle bladene og søla ødelegger støvlene mine.
Søle. Har det regnet den siste uken?
- Stå stille! - Hva?
Okay, her er det fotspor. Jeg vil ...
- Marta, stans. - Hva?
Bli der. Nei, Marta!
Bli der, Marta! Nei!
- Ropte du på meg? - Unnskyld?
Wagner, vi må få karene til å komme og se på sporene.
- Sperr av stedet. Gå på siden. - Unnskyld.
Hussie?
Hunden er den beste menneskekjenneren.
- Flink hund. - Det er min erfaring.
Ja! Hundevovsene mine!
Testamentet skal leses opp kl. 10, så hele familien er her snart.
Jeg har ikke hørt et testamente bli lest opp før.
Du skulle tro det var som et quizprogram, -
- men det minner mer om en selvangivelse fremført av amatører.
- Hva ser vi etter? - Alt mistenkelig og uvanlig.
- Du vet det når du ser det. - Herregud.
Milde moses!
God morgen, mrs. Thrombey.
Kan du ta arbeidsrommet?
Hvor er medisinvesken din?
Jeg vet ikke. Jeg setter den alltid igjen hos Harlan.
Den ble nok tatt med som bevis. Jeg sjekker det.
Faen.
- Hvordan veltet Go-brettet? - Vi satt og tullet.
Hva tenker du?
Nei, nei, nei!
La meg gjette.
Hold opp. Hold opp.
Hugh Drysdale?
Ransom. Mellomnavnet mitt. Bare hushjelpen kaller meg Hugh.
Dette er Wagner, og jeg er Elliott, etterforsker.
Vi har bare et par spørsmål.
Du, unnskyld? Vi er faktisk fra politiet.
Må jeg ned på stasjonen? Jeg vil ikke snakke. Jeg er opprevet.
- Benny, har du spørsmål? - Hva er dette for noe?
- Mr. Drysdale? - "CSI: KFC"?
Frannie, får jeg et glass kald melk?
Det er hverken navnet eller jobben hennes, din kødd.
Hei, Meg. Hvordan går det med hovedfaget i raddis?
- Privilegerte klyse. - Folkens ...!
Hei. Jeg pakker ut i det andre rommet.
Jeg er klar om ti minutter.
Du droppet begravelsen, men kom tidlig til lesingen av testamentet.
Folk sørger på ulike måter. Vi ...
Så rart at du er her. Hvorfor gidder du i det hele tatt?
- Hva skal det bety? - Det vet han.
Hva for noe, Walt?
Jacob var ute på det toalettet under hele festen.
Var det der du var hele kvelden?
- Hva gjorde du? - Ikke noe.
Mobbet du syriske flyktninger? Ditt brune nettroll.
- Hva betyr det der? - Sønnen din er en liten snik.
- Er sønnen min en snik? - Gi dere.
- Han var ute på toalettet. - Ja.
Der han gledesløst onanerte til bilder av død hjort.
Skal vi slåss, Richard?
- Bare kom an. - Skal vi slåss?
- Pass deg, du! - Hold opp nå!
- Det har jeg ventet på hele livet! - Hold opp!
Jeg kan ta ham!
- Herregud. - Dette må vi gjøre oftere.
Jacob, vi vet hva som følger av dette.
Du var ute på toalettet da Harlan kranglet med Ransom.
Du hørte noe. Ut med det.
Jeg hørte to ting.
... mitt testamente.
"Mitt testamente." Og så kjeftet de litt til.
Og så hørte jeg Ransom si: "Jeg advarer deg."
Ransom, hva skal det bety?
Far kom endelig til fornuft og strøk drittungen fra testamentet.
Så du må selge BMW'en din -
- og slutte i golfklubben og å ta partydop.
For hvis du tror at etter alle broene du har brent, -
- og etter alt det du har utsatt familien for de siste ti årene, -
- at noen av oss vil forsørge deg eller gi deg, -
- som far pleide å si, en eneste skilling, så er du gal!
- Gutten min. - Far.
Sa Harlan at han ville stryke deg fra testamentet?
Jepp.
Da har han gjort det ingen av oss var sterke nok til.
Kanskje du endelig blir voksen, da.
Dette kan være til ditt eget beste.
Takk. Mor, mine damer og herrer.
Det blir ikke lett for deg, men det blir godt.
- Det gode kommer aldri lett. - Pisspreik, Joni.
- Du har melket familien lenge. - Pisspreik? Veldig stilig.
- Nei, sug ræv. Var det bedre? - Hva for noe? Snakk pent.
- Sug ræv, sug ræv, sug ræv. - Din privilegerte drittsekk!
- Tørk av deg det gliset ... - Sug dobbelt ræv.
Sug ræv. Dere kan suge ræv alle sammen.
Jeg suger ikke en dritt!
Og du sa at opplesninger av testamenter var kjedelige.
Unntaket som bekrefter reglen.
Rasshøl.
"Jeg advarer deg." Ransom sa: "Jeg advarer deg."
- Du hørte Ransom. Han sier sånt. - Vil du ha den?
Hva har vi her?
Det ser nokså ferskt ut, det bruddet.
Der oppe. Vent nå litt.
Det rimer ikke. Hvor er det vinduet?
- Vil du ha mer kjeks, Hugh? - Herlig.
Kanskje Harlan har latt deg arve et glass kald melk, ditt rasshøl.
Vis meg det, men ikke gå på teppet.
Det er det hemmelige vinduet fra "Et mord for hver årstid".
Kan du ta denne?
Spor av tørket søle. De går sikkert bort hele gangen.
- Fotspor? - Nei, bare spor.
Avhengig av rengjøringen kan det ha skjedd når som helst.
Det ville ikke forklart dette. Få analysert sølen.
Den vil matche sporene.
Og dere vil finne liknende spor på espalieret utenfor.
Den natten gjorde en som ikke ville bli hørt gå opp trappen, -
- seg stor umake for å bryte seg inn hos Harlan Thrombey.
Byttet har lagt på sprang, Watson.
Takk for at dere kom. Det er ikke juridisk nødvendig, -
- men siden alle er her, og noen reiser snart...
Unnskyld? Jeg beklager.
Mine damer og herrer, jeg vil be om -
- at alle blir her til etterforskningen er ferdig.
Han spør, men det er en ordre. Bli her til vi har oppklart det.
- Tør vi spørre hvorfor? Noe nytt? - Nei.
- Nei til å spørre, eller? - Mr. Stevens, du kan fortsette.
Den andre grunn til at det ville være gunstig å samles er -
- at Harlan endret testamentet en uke før ha døde.
Han forseglet det og ba meg vente med å tinglyse det til han var død.
Så hvis noen blir forvirret, kan vi snakke om det sammen.
Men jeg kan ikke tenke meg at dette er så innviklet.
- Harlans formue omfattet ... - Huset.
Huset, som han eide alene.
60 millioner.
60 millioner fordelt på ulike konti og investeringer.
Og den største posten er jo Blod Som Vin, forlaget.
Han skrev også en erklæring jeg skulle lese opp først.
"Kjæreste Linda, Walter og Joni.
Mitt valg kan vel overraske dere. Å stryke noen ga meg ingen glede, -
- og formålet var ikke å skape større splid i familien. Tvert imot.
Godta dette uten bitterhet. Det er best slik. Far."
Jøss. Ikke innviklet på noen måte. Dette er fort gjort.
"Jeg, Harlan Thrombey, er ved mine fulle fem.
Jeg anviser hermed at hele min formue -
- skal overlates til Marta Cabrera.
Jeg overlater forlaget Blod Som Vin til Marta Cabrera.
Opphavsretten overlater jeg også til Marta Cabrera."
Hva ...?
Nei. Det er ikke ...
Det kan ikke stemme. Får jeg se det, Alan?
- Dette kan ikke være lovlig. - Det stemmer.
- Fins det ikke sikringer ... - Det er en feil.
- Vi er familien hans. - Det kan ikke stemme!
- Fins det sikringer mot det? - Han hadde gått fra forstanden.
Hør her, Alan. Han var sterkt medisinert i sine siste dager.
Jeg vet ikke ...
Alan, du kan stikke det papiret opp i ræva og pakke deg ut!
Dere fra politiet også. Ut!
Vi må snakke sammen.
Vi må bestride det her. Vi rikker oss ikke. Ut med dere!
Vi er faen meg familien Thrombey! Dette er fortsatt vårt hus!
Unnskyld.
"Jeg overlater også huset på Deerborn Drive 2 til Marta Cabrera."
Din lille fitte!
Visste du dette?
Visste du det hele tiden?
Hva gjorde du? Lå du med far?
- Ta det rolig. - Du lå med bestefaren min!
Ro deg ned. Jeg ville nok dratt.
- Vent. Marta? - Mine damer og herrer.
Marta? Jeg forstår godt hvordan du har det nå.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Ta det rolig. Hør her, kjære Marta.
Jeg vet ikke hva som skjer.
- Jeg er forvirret. Jeg må tenke. - Marta! Hører du etter?
- Jeg henger ikke med! - Jeg forstår det godt.
- Åpne døren! - Jeg får ikke opp døren!
Kjør, Marta.
Du må forstå at han er faren vår!
- Hør på meg. - Ikke hør på dem.
Jeg er ikke på Twitter lenger, så send melding på Instagram.
Jeg vil snakke med deg.
Ransom! Hva faen foregår?
Dette kan være til det beste for dere alle sammen!
- Hva mente han med det? - Og du stoppet henne ikke?
Skulle jeg bitt i støtfangeren?
Hva faen er det som skjer?
- Jeg vil gjerne ha en skål. - Kommer.
Du ser ut som om du svimer av. Har du spist noe i dag? Spis nå.
Det er et mareritt.
Hvorfor?
- Hvorfor? - Hvorfor?
Dette er alt.
Det må være en viktig grunn.
Det hadde nok mer med dere å gjøre enn med meg.
Ja. Det er den eneste rimelige forklaringen.
- Fortalte han deg noe? - Bare at jeg ikke fikk noe.
Han ville du skulle bygge opp noe fra grunnen.
Mor bygde opp sitt firma med et millionlån fra bestefar.
Far eier ikke noe av det.
Han lever i frykt. Jeg vet at bestefar ville beskytte meg, -
- og at jeg ikke burde si det, men da han fortalte det ...
Jeg kunne ha drept ham.
Men etter at jeg dro fra festen kjørte jeg rundt.
Jeg hadde ikke noe mål, og så sto det ...
... klart for meg.
At fra nå av måtte jeg klare meg selv.
Og det føltes ...
... godt.
Den gamle jævelen.
Marta, jeg vet tre ting.
For det første begikk han ikke selvmord.
- Hvorfor tror du det? - Det er ikke noe jeg tror.
Det er noe jeg vet, for jeg kjente bestefar.
Kanskje vi var de eneste som kjente ham, så ikke lyv, -
- for jeg vet for det andre at løgn får deg til å kaste opp.
Etter den morderleken på selvstendighetsdagen.
Og for det tredje vet jeg -
- at du har spist en stor porsjon brune bønner og pølse.
Se meg i øynene -
- og fortell hva som skjedde med bestefar.
- Ditt rasshøl. - Marta, fortell meg alt.
- Alan, vi må ha noen valg. - Nei.
Hvor mange ganger må jeg gjenta de samme to tingene?
Hvis Harlan var ved sine fulle fem da han endret det ...
Ville han gjort dette da?
- Dette viser av han var senil. - Ikke rent juridisk.
At dere ikke liker det, endrer ikke testasjonsretten.
- Hva med utilbørlig påvirkning? - Ja, hva med det?
- Har du nettopp googlet det? - Hvis Marta manipulerte far ...
- Hvis hun fikk ham på kroken ... - Da må dere ha gode argumenter.
"Ærede dommer, hun innyndet seg med hardt arbeid og godt humør."
- Det holder ikke. - Hva med drapsmannsregelen?
- Det har jeg nettopp googlet. - Den gjelder ikke her.
Hva er drapsmannsreglen?
Hvis man dømmes for drapet, får man ikke arven.
Det er nok å bli dømt ansvarlig for dødsfall i en sivil rettssak.
- Som OJ? - Ja, som OJ.
Men Harlan begikk selvmord.
Detektiv Blanc? Du understreket at etterforskningen er i gang ennå.
- Tror du det er ugler i mosen? - Mr. Blanc, om jeg må be.
Mye er fortsatt uklart, -
- men jeg tror det er ugler i mosen.
- Marta? - Ingen er sjekket ut av saken.
Du prater piss. Jeg stoler ikke på fyren i tweeddressen.
- Og Alan, du er udugelig. - Takk.
Det er bare en løsning. Hun må frasi seg arven.
- Det vet hun. - Det er moralsk riktig.
Mor, ville farfar gi Marta alt, så var det hans ønske.
Nei. Det var ikke ham. Han elsket oss.
Han ville sørget for oss. Han ville du skulle studere.
Meg, tror du jeg kan betale for skolen din?
Det høres vanvittig ut, men det er sant.
Jeg tror Blanc har skjønt det.
Jeg blåser i fengsel, men hva med moren og søsteren min?
Vil du si noe?
Jeg trodde jeg var den eneste som kunne slå ham i Go.
- Jeg trodde det betød noe. - Ja, jeg vet det.
Den kvelden på festen, da jeg snakket med ham for siste gang, -
- fortalte han at du slo ham oftere i Go enn jeg gjorde.
Jeg tenkte ... at det var en rar ting å fortelle.
Nå forstår jeg det.
Kanskje det betød noe.
Jeg sier ikke en dritt til slekta. Du skal ikke i fengsel.
Detektiven tar deg ikke, og du gir ikke avkall på pengene.
Det var bestefars ønske. Tenk på hva han gjorde for å få det til.
Han ønsket det for sin egen og familiens skyld og for din skyld.
Nå som du har kommet så langt, vil jeg hjelpe deg å komme i mål.
Det likner ikke deg.
Du kunne melde meg og få din del av arven. Hvorfor?
Fordi slekta kan dra til helvete. Jeg hjelper deg å slippe unna med det.
Og så gir du meg min del av arven.
Så ender det lykkelig for alle. Deg, meg og Harlan.
Ja.
Er det en avtale?
- Meg. - Marta ...
- Det var vilt. - Enig.
- Er du okay? - Ja. Hva med deg?
Jeg har det bra.
Ingen vet at jeg ringer. Jeg ville bare ...
Jeg ville unnskylde for hvordan alle oppførte seg, og ...
Jeg ville spørre hva du vil gjøre?
- Hva mener du? - Hva gjør du med testamentet?
Hva syns du jeg skal gjøre?
Du skal gjøre det du syns er riktig.
Hør her. Jeg ...
Jeg syns du skal gi det tilbake til oss.
Bestefar har alltid tatt seg av oss. Vi er familien hans.
Han var som familie for deg, men vi er faktisk familien hans.
Marta, du vet at dette ikke er rettferdig.
Vi har behandlet deg godt, og vi vil ta oss av deg, -
- men du må rette opp dette. Du vet hva som er riktig.
Marta ...
Mor er blakk.
- Jeg må slutte på skolen. - Nei, Meg.
Det lar jeg ikke skje.
Jeg skal gi deg pengene. Jeg støtter deg.
Jeg lover at jeg skal ta meg av deg.
- Takk. - Så snart jeg ...
Javel. Fant Blanc noe mistenkelig i huset?
Ja, han fant søle oppe, der jeg brøt meg inn vinduet.
- Faen. Identifiserbare spor? - Nei.
Okay. Bra.
Ligg lavt et par dager, til etterforskningen er ferdig.
Uansett hvor god Blanc er, så har han ingenting.
Slapp av.
Marta, opp med deg! Hva skjer? Alt går amok. Er vi rike?
- Kanskje, Alice. Jeg vet ikke. - Du får komme deg opp.
Vi vet ikke mye om Marta Cabrera ...
Hva skal alt dette bety? Hva har du gjort?
- Er det her? - Ja, det er det.
Er det sant? Er vi rike?
- Det minner om skrønene hans. - Herregud.
God morgen, mrs. Thrombey.
Hvorfor er sorg forbeholdt ungdommen?
Jeg vet ikke.
Men jeg tenker meg at alle følelser blir sterkere med alderen.
Sorgen også.
Det var en lang innledning -
- for å kondolere for at din sønn er død.
Og be deg å ikke tenke på familien altfor strengt, -
- hvis jeg som antatt er den første til å gi deg et trøstens od.
De er unge, er de ikke?
Jeg antar at man blir trett med alderen.
Jeg blir trettere hver dag.
Trett av det jeg gjør. Å følge utviklingskurven.
Den uunngåelige sannheten.
Men forviklingene og gråsonen fins ikke i sannheten, -
- men i det du gjør med den når du har funnet den.
Jeg tror det er noe du vil fortelle meg.
Jeg tror du er svært skarpsindig og i stand til å fortelle alt du så -
- den kvelden da din sønn feiret.
Men jeg venter gjerne.
Jeg har det ikke travelt.
Jeg syns faktisk det er koselig å sitte her sammen med deg.
Det kom noen viktige advokater. De etterlot alt dette, og visittkort.
Det lå mye annet her da jeg kom hjem.
- Jeg liker ikke det, Marta. - Ikke jeg heller.
Jeg tar bakdøren. Jeg kommer tilbake senere.
- Ikke snakk med noen. - Hvem skulle jeg snakke med?
Walt?
Ja, jeg gikk ... Hvordan går det?
- Jeg visste ikke noe om det. - Det vet vi.
- Det er ... - Det vet vi godt.
- Vi gikk litt amok i går. - Det er forståelig.
Jeg har ikke sett på alt dette.
Lokale advokater og revisorer har sett det på nyhetene.
Det ville jeg vært forsiktig med.
Marta, har du tenkt å frasi deg arven?
Det var Harlan som ville det.
Ja, men Harlan har satt deg i en meget vanskelig situasjon.
Det var urimelig av ham.
Dette vekker bred presseomtale og interesse, -
- og vi vet at moren din...
- Moren min? - Ja.
- Hva har Meg sagt? - Det handler ikke om ...
Du misforstår. Vi vil ikke bruke dette mot deg, -
- men hvis moren din kom ulovlig til landet, -
- og du har fått denne arven, med interessen det innebærer, -
- så kunne det komme frem, og det vil vi helst unngå.
Vi kan beskytte deg mot det, eller dersom det skjer.
Så du sier at selv om det kom frem, -
- kunne du ordnet det med familiens midler?
Ja, med de rette advokatene. Ikke noen av de lokale.
Men advokater fra New York eller Washington, med midler nok.
Ikke at det noen gang behøver å komme på tale, men ja.
Okay, fint.
Okay?
For Harlan ga meg alle midlene deres.
Det betyr at jeg kan klare det.
- Jeg kan finne slike advokater. - Marta, det er ...
Det er best du er sikker på at det er det du ønsker.
JEG VET HVA DU HAR GJORT
- Hva er det? - Merket på medisinvesken min.
De har medisinvesken min.
Det er en kopi av overskriften på rapporten om Harlans blodanalyse.
Den vil vise overdosen av morfin.
Så jeg sitter i saksa?
- Hvordan vet du alt dette? - Jeg gjorde research for Harlan.
Men hva er hensikten? Bevisene ligger på laboratoriet.
Det er ingen krav eller møtested.
Hva er vitsen med å sende dette?
RETTSMEDISINSK KLINIKK
Det kan ta en halv time, eller en hel.
- Det kan ta en stund. - Hva skjer her, da?
- Takk. - Ingen årsak.
Klokken 5. Alarmene ble utløst.
Det gikk fort, så alle blodprøver og resultater er forsvunnet.
Det var gudskjelov ingen ansatte.
- Hva med kameraopptak? - Tja.
Apropos overvåking, så var båndet fra Thrombeys hus helt ødelagt.
Hva mangler fra obduksjonen?
- Bare rapporten om blodanalysen. - Blodanalysen?
Herrejemini ...
Det er helt fjernt.
Hvem ville sprengt et helt hus for å presse meg?
Utpresseren har den eneste kopien som beviser at du er skyldig.
Du fikk ikke andre instrukser? Ingen telefoner eller epost?
Jeg har ikke sjekket eposten.
Det er en.
Der har vi den. "Columbus Road 1209, kl. 10".
Du vet hva det betyr, hva? Ødelegg kopien, og du går fri.
- Å nei. - Hørte du hva jeg sa?
Ja.
Elliott! Vi må kjøre!
- Javel, fartsdjevel. - Angrer du på at du hjelper meg?
Jeg angrer på at vi ikke tok BMW'en.
Faen.
- Vi følger på Washington Street. - Ikke grip inn.
- Det er en mulig mordmistenkt. - Det har jeg sagt.
- Kjør! Gir du gass? - Full gass.
Dette går bra. Får du ikke tak i rapporten, er du ferdig.
Herregud.
Hvorfor stanser vi midt i veien?
Hold deg fast.
Det fosser adrenalin. Det føles som om jeg har svelget bier.
- Hva var adressen? - Columbus Road 1209.
Jeg sier ja til hva de vil, bare jeg får rapporten.
- Få den og ødelegg den. - Fy fader, Ransom.
Takk. Jeg kunne ikke klart det uten deg.
- Herregud. - Stig ut.
Det var tidenes dummeste biljakt.
- Ta ned hendene. - Jeg snakket med Wanetta.
Den natten så hun noen klatre opp espalieret til tredje etasje.
Kom igjen, mr, Drysdale. Ransak ham.
- Hva foregår? - Hun sa at Ransom kom tilbake.
Jeg vet ikke hva han ville, men det finner vi ut.
Har du skarpe gjenstander på deg? Pass på hodet. Takk.
Ba han deg kjøre da han så jeg kom?
Ja.
- Blanc, kommer du? - Jeg kjører med Marta.
Vi drar til politistasjonen.
Jeg vil vite alt han sa til deg. Så forteller jeg hvor vi står.
En merkelig sak fra starten av.
En sak med et hull i midten.
En donut.
Jeg gjennomgår bare prosessen. Si fra hvis det er kjedelig.
Jeg kjenner løkken stramme seg. Familien er virkelig desperat.
Desperate motiver.
Gåten om hvem som hyret meg. Den umulige forbrytelsen.
Og likevel ... en donut.
En avgjørende brikke, -
- og hvis den blir avslørt, ville tåken lettet, -
- kurven ville bli klarlagt, knuten ville bli løst.
Får jeg stanse et øyeblikk? Jeg må hente noe.
- Jeg skal være rask. - Javisst.
- Det tar bare et øyeblikk. - Pass på ... døren.
BAKDØR 1209
Hallo?
Jeg vet ikke hva du vil ha.
Vi kan finne en ordning, men vi må finne den nå, -
- og jeg vil ta med meg rapporten.
Hallo?
Fran?
Nei, nei, nei! Fran?
Herregud. Kan du høre meg? Gjør tegn hvis du kan høre meg.
- Du ... - Det er meg, Marta.
Du fikk meg hit. Du sendte en epost. Har du tatt noe?
Jeg ringer etter sykebil. Du klarer deg.
- Bare hold ut. - Kopien ...
Kopien ... gjemt ...
Hva sier du?
Du gjorde det. Du slipper ikke ustraffet unna.
Hold opp!
RINGER 112
Det er nødsentralen.
Herregud.
Takk for oppdateringen, min venn. Det trengs ikke.
Jeg kommer med henne når hushjelpen er stabil.
Det er fortsatt usikkert. Fint.
Det er slutt. Folk blir skadet.
- Da jeg vil fortelle sannheten. - Ransom har fortalt Elliott alt.
Bra. Jeg håper ikke han skjulte noe om meg.
- Fortalte han at jeg byttet ... - Ja.
Og det med forkledningen og utpressingen?
Men hvorfor tok Fran min morfin?
Hun må ha tatt vesken, men hun virket ikke som en misbruker.
Hvis ikke det var derfor hun trengte å presse penger av meg.
- Jeg må si det til familien. - Det er ikke så lurt.
Jeg må gjøre det.
Legene har mitt nummer. De ringer hvis Frans tilstand endrer seg.
Jeg samler familien i huset, sammen med en politieskorte.
Til pågripelsen.
Du kan fortelle hele historien på veien.
Jeg vil ikke ha flere overraskelser.
Fran sa at kopien var gjemt, og så sa hun:
"Du gjorde det. Du slipper ikke ustraffet unna."
Og så ringte jeg etter sykebilen. Det er alt.
Javel.
Er du klar?
Okay.
- Har hun tatt til vettet? - Det kan hun fortelle selv.
- Er resten av familien her? - I stuen.
La oss samles igjen, så vi kan få det overstått.
- Hei. - Hei.
- Beklager. Jeg sa det om din mor. - Det gjør ikke noe, Meg.
Jeg var redd. Jeg ville ikke si det til dem.
Jeg forstår. Tro meg.
- Jeg forstår. Det gjør ikke noe. - Unnskyld.
Jeg plyndrer Frans gjemmested etterpå.
Jeg mener ennå at det ikke er lurt, men familien er samlet.
Jeg vet hvor rapporten er.
Hun fortalte meg hvor den var.
Den vil bevise alt.
Og jeg har nettopp gitt deg den.
Du er ingen særlig god detektiv, hva?
I rettferdighetens navn må det sies -
- at du er en temmelig elendig morder.
Kanskje vi fortjener hverandre.
Dere har alltid vært snille med meg.
Dette blir ikke lett å si, og dere vil bli opprørt.
Men etter alt dere har måttet tåle fortjener dere å høre det fra meg.
- Jeg ... - Unnskyld!
Dere har ikke vært snille. Dere behandlet henne elendig -
- for å stjele tilbake en formue dere har mistet, og hun fortjener.
Dere er en flokk gribber! Med trukne kniver og blodig nebb!
Denne gang blir dere ikke reddet.
Ms. Cabrera har en gang for alle besluttet å ikke frasi seg arven.
- Hva? - Hva?
Dessuten vil jeg anbefale de stedlige myndighetene -
- at Harlan Thrombeys død blir registrert som selvmord.
- Og saken er henlagt. - Blanc?
- Takk for at dere kom. Farvel. - Hva foregår?
Det var ikke som forventet.
- Er dere andre forvirret? - Det var slett ikke som forventet.
Hva faen foregår? Jeg vil bare innrømme alt. Det er slutt.
- Nesten. - Hva foregår?
Wagner, hold familien ute herfra, og få dem ut av huset.
Vær klar med kollegaen din.
- Hele familien? - Ikke hele.
- Takk. - Blanc, hva skal dette bety?
- La meg få lov. - Jeg har sagt det til Ransom.
Ransom sa det til deg. Det står fast at jeg drepte Harlan.
Ja, det er riktig alt sammen, -
- men i bilen snakket jeg om hullet midt i donut'en.
Det du og Harlan gjorde på festen passer visst perfekt i hullet.
Et donuthull i et donuthull.
Men vi må se enda nærmere.
Og når vi gjør det, ser vi at det er hull midt i donuthullet.
Det er ikke et donuthull, men en mindre donut med eget hull.
Og vår donut er slett ikke hel!
- Du syns dette er morsomt ... - Hvorfor ble jeg hyret?
- Hvorfor ville noen hyre meg? - For å få omstøtt testamentet.
Jeg ble hyret før testamentet ble lest opp.
Så vedkommende må ha visst hva som sto i testamentet.
Og i tillegg at det var blitt begått en forbrytelse.
Hvis hensikten med det var å omstøte arven til Marta, -
- må vedkommende ha visst at Marta var ansvarlig.
Fengslende samspill av faktorer. En som visste hva Marta gjorde -
- ville avslørt det uten å røpe hvordan vedkommende visste det.
Fran! Hun presset meg. Hun visste hva jeg gjorde.
Men Fran ville ha penger, så hun ville ikke avslørt forbrytelsen.
Et familiemedlem kunne ha sett noe.
De ville ikke hatt noen grunn til å tie.
Svaret er ikke så enkelt.
Nå som jeg har hele forklaringen for øye, -
- er sakens kurve full av tragiske feil.
Marta, det er ikke lett å høre, -
- men det er minst en som er skyld i alt dette her, -
- og som drevet av ondskap -
- har begått en grufull forbrytelse i selvisk hensikt.
- Politiassistent Wagner. - Politiassistent Wagner?
Nei.
Beklager at jeg fortalte alt. Jeg tenkte spillet var ute.
Det er greit. Jeg er glad for det.
- Ikke akkurat alt. - Er det det oldemor sa?
Hun så meg den kvelden og forvekslet meg med Ransom.
Vi kommer til det. I mellomtiden, mr. Hugh Ransom Drysdale, -
- vil du fortelle oss hvorfor du hyret meg?
- Hvorfor jeg hyret deg? - La oss gå tilbake til festen.
Krangelen med Harlan.
Hva hørte nazigutten som onanerte ute på toalettet?
"Mitt testamente" og "Jeg advarer deg".
Du og Harlan elsket drama, og å dolke hverandre i ryggen.
Jeg tror ikke han ville gjort det halvveis.
Jeg påstår at Harlan fortalte deg alt.
Det mener du ikke!
Ikke en skilling eller et ord til en eneste av dem, inklusive deg.
Marta, hva sa Ransom at samtalen med Harlan endte med?
Harlan fortalte at jeg kunne slå ham i Go.
Jeg syns det var rart -
- hvordan praten om testamentet hadde ført til Marta?
Det er en innlysende forklaring.
- Vil du kaste vekk formuen din? - Nei, jeg gir den til Marta.
- Alt sammen. - Din brasilianske sykepleier?
- Er du gal? - Jeg har aldri tenkt klarere.
Hvis du tror at jeg lar det skje ...
- Jeg har endret testamentet. - Jeg advarer deg!
Det var mye gjettverk.
Javisst, men ellers gir ikke det neste mening.
Du farer ut og kjører din vei.
Senere fortalte du Marta at du følte at det sto ...
... klart.
- At han måtte klare seg selv. - Nettopp.
Marta, testamentet, Harlan. "Klare seg selv".
"Du slipper ikke ustraffet unna." En plan tar form.
Du kom tilbake og unngikk overvåkingskameraene.
Du kom til huset til fots og snek deg opp espalieret, -
- så resten av familien som festet ennå, ikke ville se deg.
Det du skal gjøre tar bare et øyeblikk.
Men det er avgjørende at du er alene og usett.
Du visste hvilken medisin Harlan fikk.
Du visste hva Marta ville sprøyte inn.
Og du visste at -
- hvis Marta var skyld i hans død, selv om det var uaktsomt, -
- ville drapsmannsreglen omstøte testamentet, så du fikk din del.
Du brukte sprøytene til å bytte ut væsken i medisinflaskene.
Og for sikkerhets skyld ...
... tok du Naloxonen, den livreddende motgiften.
Det er umulig.
Det er sant. Gi meg morfinen, så skal jeg vise deg det.
Hvis han byttet medisinene, og jeg forvekslet dem ...
... fikk jeg byttet dem igjen ved et tilfelle og ga Harlan ...
... den rette dosen, ja.
Men ikke ved et tilfelle.
Jeg dekket merkelappene på de to flaskene.
Flaskene er identiske.
MORFIN
- Hvordan kjente du igjen morfin? - Jeg bare gjorde det.
Fordi det er en nesten usynlige forskjeller i farge og tykkelse.
Du visste det fordi du har gjort det utallige ganger.
Du ga ham den rette medisinen fordi du er en dyktig sykepleier.
- Da var Harlan ... - Jeg beklager, Marta.
Harlan var helt frisk. Blodet hans var normalt.
Dødsårsaken var bare selvmord, og du er ikke skyldig i annet -
- enn å skade espalieret, og litt amatørskuespill.
Hadde Harlan hørt på deg og tilkalt sykebilen ...
... ville han vært i live i dag.
Pokker.
Et innviklet nett, og vi har langtfra løst det ennå.
Da oldemor så deg klatre ned espalieret, sa hun ...
Ransom? Er du tilbake alt?
"Er du tilbake alt?" For tidligere på kvelden ...
Ransom, er du tilbake?
Ærlig talt, Marta. Dette er helt idiotisk.
- Du har ikke en skygge av bevis. - Nei, ikke en skygge.
Vi har heller ikke bevis for at Marta byttet flaskene ...
Dere har tilståelsen hennes!
Å ja, det har vi jo.
Jeg vil gjerne dikte videre.
Senere på natten kom du igjen for å få tak i medisinflaskene, -
- men nå var hundene ute.
De ga hals og vekket Meg, så du måtte få tak i flaskene neste dag.
Men neste dag meldte nyhetene ikke om en skyldig sykepleier, -
- men et selvmord.
BERØMT FORFATTER ER DØD
Nå er omstendighetene perfekte for å hyre meg anonymt.
Du vet at ms. Cabrera har begått en forbrytelse, -
- men kan ikke avsløre hvordan du vet det.
Så kommer Benoit Blanc på banen.
Benny, jeg forstår, men ...
Liket blir funnet neste morgen. Politiet, rettsmedisineren, familien.
Alle storner inn, -
- og du kan ikke få tak i flaskene i Martas medisinveske.
Du må vente til etterforskningen er slutt, -
- og du vet at huset er tomt.
Det er derfor du ikke kommer i begravelsen.
Ingen er hjemme for å spørre hva du skal på Harlans arbeidsrom.
Eller, det tror du.
Arme Fran. Hun så deg klusse med Harlans medisin i vesken.
Hun ante ikke hva du gjorde, bare at du hadde vondt i sinne.
Så hun pønsket ut en plan.
- Filmen med Danica McKellar ... - "Dødelig overraskelse".
- Det var det hun snakket om. - Hun elsket Harlan.
Hun hater Ransom og bestemmer seg for at rasshølet skal få svi.
Hun får tak i en kopi av rapporten.
- Jeg aner ikke hvordan. - Hun har en kusine.
Hun har en kusine som er resepsjonist hos rettsmedisineren.
Voilà! Tallene sier henne ikke noe, -
- men hvis Ransom er skyldig, er rapporten en trussel, -
- så hun kopierer overskriften og skriver utpressingsbrevet sitt.
- Men hun sendte det til meg. - Nei. Hun sendte det til Ransom.
Og hvordan reagerer Drysdale når han mottar det?
Han er henrykt.
Han tror at Marta ga Harlan feil medisin.
Det vil rapporten bevise.
Til opplesningen av testamentet er han klar til å se familien i krig, -
- for han vet det blir omstøtt når rapporten kommer frem.
Og så ...
... tilstår Marta, og alt blir snudd opp ned.
Nå innser han at Marta ikke har begått noen forbrytelse, -
- og at rapporten vil bevise at hun er uskyldig.
Testamentet vil stå ved makt. Han har tapt.
Hvis ikke ...
Hvis ikke du velger ...
- Du gir ikke avkall på pengene. - Du gir ikke avkall på pengene.
- Du har kommet så langt. - Du har kommet så langt.
Bare et skritt til. Bare et siste trekk.
Har du sagt A, må du også si B.
Du er ikke vanskelig å be.
Første trinn er å ødelegge alle bevis på Martas uskyld.
RETTSMEDISINSK KLINIKK
Andre trinn er å sende henne eposten med en senere møtetid.
COLUMBUS ROAD 1209 KL. 8
Og gi henne utpressingsbrevet.
Tredje trinn er å overholde avtalen med Fran.
Jeg visste at du var et jævla udugelig krek.
- Han ville ikke tatt livet av seg. - Du har rett, Fran.
Jeg visste du var skyldig, og du skal få svi.
Ligg unna meg. Jeg advarer deg!
MORFIN
Nå er alt på plass.
Marta vil få utpressingsbrevet, og du tolker det for henne.
Du fører henne til møtestedet og ringer anonymt til politiet, -
- som tar henne med liket og de brente bevisene.
Marta vil bli arrestert for å ha drept Fran og Harlan.
Hun sa ...
Du gjorde det.
Hun sa ikke: "Du gjorde det."
Hun snakket ikke om meg. Hun sa ...
Hugh gjorde det.
"Hugh gjorde det."
Du fikk hushjelpen til å kalle deg Hugh, -
- fordi du er et rasshøl.
Det ville virket hvis du ikke hadde blitt tatt med til avhør, -
- så du ikke kunne ringe anonymt, -
- og hvis Fran ikke hadde gjemt en kopi av rapporten.
Og hvis Marta ikke hadde spilt bedre enn deg enda en gang.
Ved å være godhjertet.
Ved å redde Frans liv selv om hun mistet arven og kom i fengsel.
Hun spilte ikke ditt spill. Hun reddet Frans liv.
- Lever Fran? - Jada.
Fran, som vil bekrefte historien ...
CLIFTON SYKEHUS
... eller noe liknende.
Og sende deg, Hugh, i fengsel.
Ja?
Det var gode nyheter. Vi kommer snart. Takk.
Hun klarte seg. Hun er klar til å snakke.
Wagner, vil du holde mr. Drysdale i varetekt, -
- mens Elliott, ms. Cabrera og jeg tar opp forklaring av Fran?
Reis deg.
Jeg vil si dette bare til deg, fordi du vet at det er sant.
Vi tok deg inn i vårt hjem og lot deg passe bestefaren vår.
Og nå tror du at du kan stjele det?
Tror du at jeg ikke vil kjempe for huset, -
- farsarven, vårt fedrene hjem?
For noe sludder.
Harlan kjøpte det på åttitallet av en pakistansk eiendomsmilliardær.
Hold kjeft med den drevende sørstatsdialekten!
Jeg drepte Fran, og likevel ikke, så hva har dere på meg? Ingenting.
Mordforsøk? Jeg blir siktet for brannstiftelse og et par andre ting.
Med en god advokat slipper jeg fort ut igjen.
Da skal jeg gjøre livet ditt til et helvete, jævla onde tispe.
Hva faen ...?
- Det betyr at hun lyver! - Det vet vi.
Det er sant. Fran er død.
Og du har nettopp tilstått mordet på henne.
Har du sagt A ...
Faen.
Min kjære Han er utro. Far.
Linda! Vi må få tak i advokatene med en gang!
Når visste du at jeg hadde noe med Harlans død å gjøre?
Fra første øyeblikk du satte dine ben foran meg.
Faen.
Du må huske noe veldig viktig.
Du vant, ikke ved å spille spillet på Harlans måte, -
- men på din egen.
Du er et godt menneske.
Denne familien ...
Jeg bør hjelpe dem, ikke sant?
Jeg tenker mitt, men det aner meg at du følger hjertet ditt.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2019