CASA MEA, REGULILE MELE ȘI CAFEAUA MEA
'Neața, dle Thrombey.
Dle Thrombey, sunteți acolo sus?
Dle Thrombey, intru.
Băga-mi-aș!
LA CUȚITE
Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes
- L-ai ucis! Nemernicule! - N-am ucis pe nimeni.
I-ai tăiat fața și l-ai lăsat să sângereze pe străzi ca un porc.
I-ai zdrobit craniul cu un stivuitor și i-ai ars mâna pentru a șterge amprenta.
- N-ai să dovedești niciodată. - Avem imagini de pe cameră.
Alice, oprește-l acum te rog.
- De ce, aproape s-a terminat. - Am zis acum, te rog.
Vreau să știu cine e criminalul, iar wifi-ul e groaznic în camera mea.
- Oprește-l acum, Alice. - Mai sunt două minute.
- Oprește-l. - Nu e nimic rău, doar chestii normale.
Vorbesc de o crimă.
Și-a tăiat gâtul, și sora ta nu vrea să audă asta acum.
Fii înțelegătoare.
Scuz-o, fetița mea.
Alice continuă să urmărești, e în regulă.
Nu, cred că știu cine a făcut-o.
- Scuze, Marta. - E în regulă.
E fiul lui Harlan.
- Bună Walt. - Bună Marta.
Vrei să treci mai devreme pe la noi? Poliția are mai multe întrebări.
Ce?
- Scuzați-mă dnă, aveți nevoie de ajutor? - Hei...
O cheamă Marta, e asistenta bunicului, e de-a noastră.
- E în regulă, scuze. - Nu, nu bine, ce naiba?
Ce mai faci?
Nu foarte bine, singură.
O mulțime de zile și
nu știu ce să fac în continuare
Marta, orice ai nevoie, faci parte din această familie.
Mulțumesc.
- Cum ești, puștoaico? - Linda, ce mai faci?
Cred că înmormântarea a ajutat. Doar să-l văd.
Cred că trebuia să fii și tu acolo.
Richard!
Nu vine.
Nenorocitul de Ransom. A lipsit de la înmormântare.
Scuzați-mă.
Suntem gata, vrem să vă vedem pe rând.
Merg eu prima ca să terminăm rapid.
Facem tot posibilul, doamnă.
Ce mai faci, puștoaico?
Ne vom prezenta, e doar o formalitate.
Sunt locotenentul Elliott, și el e Wagner.
Acum voi înregistra.
E doar pentru a ușura lucrurile.
Suntem cu Linda Drysdale, fiica cea mare a lui Harlan Thrombey.
Vorbim despre ce-a avut loc cu o seară înainte de moartea lui.
Ne pare foarte rău pentru pierderea suferită.
Mulțumesc, asta contează.
Am înțeles că în seara aia familia s-a adunat
pentru a sărbători 85 de ani de la nașterea tatălui dv.
- Cum era? - Petrecerea?
Înainte de moartea tatălui meu? Minunat.
A venit și altcineva înafară de familie?
Un prieten, menajera. El e drăguț,
- dar foarte păros. Și mă văd cu italieni. - Jacob.
Marta, fata care îl îngrijește pe Harlan.
Fată muncitoare, din Ecuador.
Și bunica Wanetta.
- Mama lui Harlan. - Bună bunico.
- Mama lui? - Bunico?
- Câți ani are? - Nu știm.
- A fost și fiul tău Ransom? - Da.
Dar a plecat devreme.
Ransom, pleci?
Ați spus că toți trei ați venit în același timp?
Nu.
Richard a venit devreme ca să organizeze lucrurile.
Dv și soțul dvs Richard lucrați într-o companie imobiliară din Boston?
Nu, e compania mea.
- Scuze. - Mi-am construit afacerea de jos.
La fel ca tatăl dv, ați fost foarte apropiați?
Aveam un mod secret de comunicare.
Trebuie să descoperi asta, cu tata.
Găsește un joc pentru a te juca cu el și dacă faci asta,
și te joci după regulile lui...
Fiecare își idolatrizează tatăl, nu?
Nu știu, așa fac?
Nu prea.
Nu știu de ce am spus asta.
Dar soția mea Linda așa face. Harlan s-a înțeles cu Rusty Smith
și a devenit cel mai bun scriitor de mister din toate timpurile.
Uau, se pare că toți acești copii
s-au trezit bogați de timpuriu.
Desigur.
Vorbim cu Walt Thrombey,
fiul cel mai mic al lui Harlan. Deci conduci editura tatălui tău?
Da, e a mea... a noastră.
E o editură ce mi-a încredințat-o tata.
30 de limbi.
Peste 80 de milioane de exemplare vândute, o adevărata moștenire.
Sunteți fani?
Nu citesc ficțiune des.
Eu sunt mare fan, firul narativ e...
Nu dau spoilere, dar precum 1000 de cuțite.
Vaca și pușca, nici nu te-ai fi gândit la asta.
Tata a zis că complotul i s-a format în cap.
Asta-i partea ușoară pentru el.
Deci, erai în preajmă.
S-ar putea să fi sosit în același timp.
Am ajuns aici cu toții în jurul orei 8. Soția mea,
Donna, este stânca mea.
Dumnezeule, Donna, ești bine?
Fiul meu Jacob are 16 ani.
- Foarte activ politic. - Puștiul e un mic nazist.
E un nenorocit.
E uimitor ce fac copiii azi pe internet.
Deci nu a mers bine.
Nu eram ok,
dar ne bucuram să fim cu el în acea seară.
Ne gândeam la cărți și ce putem realiza cu ele.
E ca și cum i-aș mai simți mâna pe umărul meu.
Predând ștafeta.
Vorbim cu Joni Thrombey, nora lui Harlan.
Da, m-am căsătorit cu fiul său Neil.
Avem o fiică, Meg. Și Daniel a murit
- acum 15 ani. - Erai aproape de familie.
Ei sunt familia mea.
Mă simt simultan liberă
cât și întreținută de ei.
Cu excepția finanțelor, care e o flacără negativă.
- Scuze, negativă... - Flacără.
Oh, da, compania ta de îngrijire a pielii. Scuze.
Te iert.
Da, îngrijirea pielii, dar promovează un stil de viață total.
Autoeficiență cu recunoașterea nevoilor umane.
Asta e Flame, dar e și Harlan.
Am trecut prin clipe grele împreună.
Bunicul îi da mamei alocația anuală
și n-a ratat niciodată taxa mea școlară.
E un altruist adevărat.
Ai părăsit petrecerea devreme.
- Distrează-te. - Să mă văd cu prietenii la Smith's.
Știi că tata plătește pentru postul ei de cripto marxistă
oricât ar cere?
- Putea să mai rămână la tort. - Cred că Linda era supărată.
Dar Harlan a înțeles.
Bine, voi două
- ați apărut la petrecere în același timp. - Dacă aș putea... face o pauză că...
Cine e tipul acela?
- Și de ce facem din nou asta? - Sunt doar câteva întrebări.
Ca să stabilim cauza morții.
Vreți să spuneți că l-a omorât cineva?
Dacă unul din noi l-a omorât...
- Unul din familia lui... - Walt...
- Asta sugerezi, locotenente? - Nimeni nu zice asta, presupunem.
Cine pula mea e ăla?
E Benoit Blanc.
- Benoit Blanc? - Da.
Dl Blanc e un investigator privat, foarte faimos.
Am citit articolul din New Yorker despre tine.
Ai rezolvat un caz cu un campion de tenis?
Ești faimos.
Dl Blanc nu e de la poliție și nu se ocupă oficial de caz.
Dar s-a oferit ca consultant.
Sunt fericit să aprob asta, dar nu pot garanta pentru el.
Domnule Blanc, știu cine sunteți.
V-am citit profilul în New Yorker și mi s-a părut încântător.
Tocmai mi-am îngropat tatăl de 85 de ani
care s-a sinucis.
De ce ești aici?
Am venit la cererea unui client.
Cine?
Nu pot spune.
Dar vă asigur că prezența mea nu va fi simțită.
Voi fi un observator respectuos, tăcut și pasiv al adevărului.
Bine, ajungem acolo?
Aproape, asistenta lui Harlan, era la petrecere
- efectuându-și meseria? - Marta?
Cred că da, Harlan a angajat-o să aibă grijă de el
pentru orice nevoie medicală ar avea.
E ca parte din familie, e un copil bun.
Și bună prietenă cu Harlan, familia ei e din Paraguay.
Linda adoră etica muncii ei.
Imigranții, noi facem treaba.
- E din Hamilton. - Oh, Hamilton.
- E foarte bun. - L-am văzut într-un loc public.
Pot...
apoi primesc întrebări, dar...
ca cineva care a plecat de jos
trebuie să-mi transmit admirația pentru cum i-ai călcat pe urme tatălui tău.
- Mulțumesc. - Da, uimitor.
Toată familia... Joni cu firma ei...
Și Walt cu editura...
Bine...
Da, mă refer la Walt
că-i merge bine cu editura lăsată de tata.
Nu că ar conta, dar tata i-a dat o carte.
De două ori pe an, iar Walt a publicat-o.
- Nu e același lucru. - Dar Walt vinde marfa.
Adaptare și drepturi de film și televiziune.
Mă ademenești, detective?
Știi bine că nu o face.
Crezi că sunt destul de proastă
să fiu ademenită
să vorbesc afaceri de familie și să-mi batjocoresc frățiorul
- de față cu poliția? - Walt nu conduce nimic.
Pentru că nu există drepturi TV și de film.
Harlan n-a permis adaptarea cărților sale. Ura ideea asta.
- Nu se poate. - Ba da, asta l-a înnebunit pe Walt.
Pentru că de acolo vin banii adevărați.
Walt are curaj irlandez în el.
S-a întâlnit cu Harlan. L-a întâlnit la petrecere?
Dumnezeule. Nu-l lăsa în pace.
Harlan abia dacă l-a îmbrățișat.
Nu am auzit ce a spus, dar voia să-i dea din mâncarea lui.
Pentru că Walt a stat ca un cățeluș rănit tot restul nopții.
Ce a spus Richard? Nu, n-am făcut-o.
Încerc să-mi fac o impresie corectă.
Harlan te-a luat deoparte la petrecere, iar când te-ai întors erai supărat.
Ce v-a spus Harlan?
Tipul Netflix e om cinstit, sunt cifre mari de data asta.
Și cred că e o fereastră care nu va rămâne deschisă.
Trebuie să profităm, uită-te la cifre.
- Walt... - Tata, m-ai pus șef la editură.
- Lasă-mă să conduc. - Nu sunt cărțile noastre, fiule.
Sunt cărțile mele.
Nu vreau să termin așa conversația, dar ai dreptate.
Nu e corect să te țin așa
cu ceva ce nu poți tu controla.
Ți-am făcut un deserviciu.
În toți acești ani...
te-am împiedicat să construiești ceva propriu.
Al tău.
Dar de acum nu mai conduci editura.
Te eliberez de ea.
- Tată, m-ai concediat? - Nu.
Vorbim în detaliu mâine, m-am decis.
Băiat bun.
Am vorbit despre cărțile în format electronic.
Dumnezeule, n-a fost mare lucru.
Dacă vreți ceartă, Ransom s-a certat cu el.
Ransom, fiul Lindei și al lui Richard.
Îl iubim pe Ransom, e un băiat bun.
Dar...
Dar e oaia neagră a familiei.
Și nu... nu încerc...
Îmi spăl rufele în familie, dar cu Ransom...
N-a avut niciodată un loc de muncă.
Și tata l-a sprijinit mereu.
Au o legătură gen ură-dragoste, se ceartă.
Dar în acea noapte au explodat.
- Despre ce? - Ești nebun?
Nu am auzit clar dar era ceva important.
Și ciudat e că au mers în altă cameră.
De obicei le place să dramatizeze
- în fața întregii familii. - Că tot vorbim să ajungem la adevăr.
Ați venit devreme acasă ca să ajutați la aranjamente.
Ai vorbit cu Harlan pe atunci?
- A fost acolo, cred că am vorbit. - În biroul lui?
Nu cred.
Am vorbit cu organizatoarea azi de dimineață
și mi-a zis că nu ai ajutat la organizare,
dar l-a auzit țipând la cineva în biroul său.
Nu...
Țipa tare? Nu, nu am auzit.
Dar și Joni venise devreme.
Poate era ea, ați întrebat-o?
Erau două voci masculine.
- Harlan striga. - Dacă nu-i spui tu îi spun eu.
Dacă nu-i spui tu îi spun eu.
Îți sună cunoscut?
Nu este treaba ta. Nu te atinge de căsnicia mea.
O știu pe fii-mea, iar ea ar vrea să știe. I-am scris totul în scrisoarea asta.
Mâine o va primi.
- Harlan, te avertizez. - Nu.
- Merită să știe. - Nu te băga în căsnicia mea.
Merită să știe și tu îi vei spune.
Nu-i zic nimic.
Dacă nu-i spui tu îi spun eu.
Da, știu.
Da.
Harlan a decis în cele din urmă
să-și ducă mama la azil, Linda era mereu împotrivă.
Eu am vrut să aștept până ne întorceam din Boston pentru a-i spune.
Pentru a evita o dispută și Harlan a vrut să-i spun chiar atunci.
Asta a fost, scuze că am uitat.
La casa lui?
- Richard a zis că erai acolo. - Ajunsesem mai devreme.
Ca să te vezi cu Harlan.
Da, ca să mă văd cu Harlan.
Ce voiai să vorbești cu Harlan?
Era o încurcătură...
- legată de taxa școlara a lui Meg. - Îmi...
Îmi pare rău că vă întreb.
Ce fel de încurcătură?
Școala nu a primit încă cecul, vreau să știu de ce
- Alan nu l-a trimis. - Pentru că a sesizat o discrepanță.
Biroul lui Alan trimitea taxa
direct la scoală, după cum ai cerut.
Dar biroul lui Philip ce s-a ocupat de alocația ta anuală
îți trimitea banii direct ție.
M-ai taxat dublu și ai furat bani de la mine.
100.000$ pe an, în ultimii 4 ani.
Harlan, nu știu cum s-a strecurat greșeala asta.
- Dar jur pe Dumnezeu... - Așa că am scris un cec.
Sunt ultimii bani pe care tu sau Meg îi mai primiți de la mine.
- Nu înțelegi. - Joni, știu că doare, dar e de bine.
M-am hotărât.
Era o problemă cu transferul de bani.
Cu biroul școlii, a trebuit să-i cer să verifice semestrul, o nimica toată.
Hai să luăm o pauză.
A plecat.
Joni, l-ai văzut pe Richard?
Nu, eram cu Katie.
- Nu. - Fir-ar să fie. Richard!
Al dracu'.
Pot fi victima propriilor mele așteptări.
Când marele Benoit Blanc a bătut la ușa mea
am presupus că asta va fi ceva dacă nu
extraordinar, atunci cel puțin interesant.
Dar e un caz de sinucidere.
Și vreau să știu ce căutăm aici.
Metoda de tăiere a gâtului
- e tipică pentru sinucidere? - Da, e dramatic.
Uită-te în jur, practic trăiește într-un conac.
Hai, vorbește cu mine.
Mi-ai spus să invit pe toată lumea.
I-am întrebat pe toți și tot nu pricep.
Nu există niciun motiv pentru crimă. Unde te duci?
Asistenta lui Harlan Thrombey, Marta...
- Cabrera. - Marta Cabrera.
Puteți aștepta în interior...
Am făcut câteva cercetări.
Ești angajată part-time ca asistentă, da?
Da, nu lucrez pentru AVNA.
Harlan m-a angajat direct.
Ia un loc te rog.
Și primești un salariu fix
pentru câte ore pe săptămână?
Am început cu 15 și apoi el...
- a avut nevoie de mai mult ajutor. - A avut nevoie de ajutor?
Avea nevoie de un prieten.
Să ai o inimă bună te face o asistentă bună?
- În regulă... - Marta...
Discutăm doar motive posibile ale rudelor.
Bănuiesc că Harlan
ți-a zis adevărul despre fiecare.
Mi-a zis o păsărică... Cum să zic...?
Că ai o reacție regurgitativă
când nu spui adevărul.
Cine v-a spus asta?
E adevărat?
Da. O am de mică.
E o chestie fizică care...
Doar gândul că mint mă face să vărs.
Într-adevăr?
Richard are o aventură?
De ce oamenii trag instinctiv funia
- parașutelor lor. - Ce?
Richard?
- O aventură? - Da.
Da sau nu.
Nu.
Oh, rahat.
Scuze, vorbeam la figurat.
Uite, bea asta.
Asta e ceva, dar am dreptate.
Richard are o aventură și socrul său l-a confruntat.
- Dacă nu-i spui tu îi spun eu. - Dacă așa ar fi stat lucrurile...
Ești ok?
- Da. - Protejarea relației e un motiv slab.
- Știi și tu asta. - Mai e și Joni.
Joni, cea cu un stil de viață bun?
Nu, Harlan a plătit pentru ea și fiică. Nu avea motive să-l ucidă.
Sprijinul era amenințat. Dră Cabrera, vă rog să așteptați.
- Da, vreau doar să fac o tură. - Domnișoară Cabrera...
Harlan intenționa să-i taie alocația lui Joni?
Of, Joni.
Ce se întâmplă?
- O, Doamne. - Nu răspunde, dacă verși din nou.
El a zis că a plătit școala direct, Joni a spus că i-a trimis banii ei.
Ambele sunt corecte.
A încasat o plată dublă, Harlan a aflat și i-a tăiat fondurile.
Deci l-a ucis?
Pentru moștenire? Nu, nu ai văzut Insta-ul ei?
- E o influenceriță. - Alocația e un motiv slab.
Am renunțat la asta acum o săptămână.
Dar m-a mințit, toți 3 au mințit.
Walter.
Văd unde bați.
Harlan nu i-a dat drepturile pentru film,
dar în noaptea aceea, ceva ce i-a zis Harlan l-a surprins.
Ne uităm la tipar. Harlan făcea curățenie.
Mă întreb...
plănuia să-l concedieze pe Walter?
Pot să aștept înăuntru, simt că nu ar trebui să fiu aici.
Da, te rog, așteaptă înăuntru, rămâi pe aproape.
Ești foarte răbdător prietene.
Și da...
niciunul din aceste alibiuri slabe și lupte interne nu răspund la întrebare.
De ce este Benoit Blanc aici?
Acum vă voi spune de ce.
Sunt aici pentru că în această dimineață cineva a evitat
- o întrebare foarte importantă. - Cine?
Eu.
- Linda a întrebat cine m-a tocmit. - Cine te-a tocmit?
Nu știu.
Un plic cu bani a ajuns în apartamentul meu cu o știre despre moartea lui Thrombey.
A ținut faza cu plicul?
Un plic cu bani.
Cineva bănuia că există un joc viclean și m-a tocmit.
Rămânând anonim.
Nu are sens.
M-a obligat.
Zi-mi unde erau toți când a murit Harlan.
- Petrecerea s-a încheiat la 23:30. - Noapte bună, Joni.
Marta îl aduce sus pe Harlan ca să-i dea medicamentele.
Scările ce duc spre dormitorul lui Harlan,
în biroul mansardei, scârțâie oribil
și Linda doarme iepurește, așa că știe dacă cineva urcă pe scări noaptea.
Mai întâi
Joni a auzit un zgomot
de undeva de deasupra casei.
Era îngrijorată de Harlan, așa că s-a dus să cerceteze.
Trezind-o pe Linda. Harlan era în biroul său cu Marta.
- Bună, Joni. - Bună.
- I-a explicat că a dărâmat tabla de joc. - Am dărâmat tabla de joc.
Se joacă GO în fiecare seară.
- Du-te la somn, Joni. - Te iubesc.
Așa a făcut.
10 minute mai târziu, Linda s-a trezit a doua oară.
- Marta a plecat. - Walt, plec.
Walt fuma o țigară pe verandă cu fiul său. A văzut-o plecând.
S-a uitat la ceas, era miezul nopții.
15 minute mai târziu, Linda s-a trezit a treia oară și ultima.
Cineva cobora scările. Era Harlan, cobora după ceva mâncare.
- Tată, întoarce-te la somn. - Walt a încercat să-l descurajeze.
Pe baza acestora, medicul legist determină ora morții
între 00:15 și 2:00.
Walt a terminat țigara în jurul orei 00:30, Meg a venit acasă.
S-a dus să doarmă. Walt și Jacob au intrat și ei.
Mai târziu în acea noapte,
undeva aproape de ora 3:00 Meg s-a trezit
pentru că lătrau câinii afară.
S-a dus la baie și s-a întors să doarmă, asta-i tot.
Poveștile tuturor se pupă, fiecare moment poate fi contabilizat.
- Nu există alte scări spre cameră? - Nu.
- Numai cea care scârțâie. - Interesant.
Știm că Ransom nu a făcut-o, pentru că nu era acolo.
Marta era imposibil, Harlan trăia când a plecat.
- Meg a venit acasă în timpul estimat. - Este sinucidere.
Harlan și-a tăiat carotida.
După modul stropilor de sânge neîntrerupți. E aproape imposibil
pentru oricine era acolo la acea vreme.
Și-a tăiat gâtul, nu știu de ce continuăm să facem asta.
Dovezile fizice pot dezvălui o poveste clară cu o greșeală.
După cum putem vedea din această dimineață
toată lumea poate minți.
Aproape toată lumea.
Domnișoară Cabrera,
te-am făcut să aștepți toată după-amiaza, pentru că vreau să aud de la tine.
Am nevoie de întregul tablou al acelei nopți în capul meu.
Rolul tău
este chiar în centru.
Deci, te rog, relaxează-te.
L-ai dus pe dl Thrombey sus la 23:30
și ai plecat după miezul nopții.
Gândiți-vă cu atenție și
cu cât mai multe detalii
spuneți-ne ce s-a întâmplat în jumătatea aia de oră.
- Poți? - Pot, sus, sus, sus, pot.
Bine, hei, Harlan.
- Nu te răzgândești? - Nu.
- Nu, nu, nu. - Vino aici sus.
Harlan, ascultă-mă, e târziu...
- Exact... - Nu vom încălca tradiția de ziua mea.
Poți să-ți iei medicamentul și să te culci?
Dacă vrei să-mi bagi fiola, trebuie să obții dreptul, de ziua mea.
85 de ani.
- Sunt atât de bătrân. - Îți plac dramele.
Bine, hai să facem asta, 9x9, ești gata?
- Te bat măr. - Ești sigur? Cum îndrăznești?
Știu cum se va termina asta.
Ce este asta?
De ce nu te pot bate la acest joc?
Pentru că nu joc să te bat, joc să construiesc
- un model frumos. - Asta-i tortură de bătrâni.
Voi suna la EERP.
- Nu mă face să construiesc tot. - Practic am terminat.
Singura mea speranță e să se producă un cutremur.
Dar care sunt probabilitățile?
Alo?
Cutremur...
Ești un ratat, medicamentele și apoi dormi.
- Nu mă mai joc cu tine. - E corect.
Iar fumează Walter țigară puturoasă pe verandă.
- Cum a fost în seara asta? - Bine.
Zău?
- Știu că nu doreai. - Nu, dar am făcut-o.
Le-am tăiat banii la toți 4.
N-a fost ușor.
Afurisita asta de bogăție.
Uneori mă gândesc la câte
am făcut pentru familia mea. Le-am făcut
fără să știu, sau poate să-i țin sub mine.
Ar fi trebuit să-l încurajez pe Walt
să-și scrie propria poveste, nu numai să...
aibă grijă de cărțile mele, așa cum ai zis că ar fi trebuit.
Și apoi să devin tată, nu doar un furnizor pentru Joni.
Așa cum tot tu spuneai. Aș fi putut fi drăguț cu Linda și Ransom.
Dumnezeule, Ransom.
Semăn mult cu el.
Încrezut, prost.
Protejat.
Jucând viața ca pe un joc fără consecințe.
Până nu poți distinge
punerea în scena potrivită
de cuțitul original.
Nu mi-e teamă să mor.
Dar, Dumnezeule,
aș mai vrea să rezolv din probleme înainte de-a pleca.
Să închid cartea vieții cu stil.
- Cred că o să vedem. - Așa e.
Ai avut o zi lungă.
Vrei medicamente?
- Marfă de calitate adică? - Da.
Hai.
- Trimite-mă în lumea viselor. - Doar puțin, bine?
De ce m-am trezit la vârsta mea utilizator de morfină?
Ce cretin.
E cel mai tare medicament.
MORFINĂ
KETORLAC
- Doamne. - E vreo problemă?
Ți-am dat 100 mg din asta.
Am încurcat recipientele.
Mi-ai dat 100 mg de marfă bună.
- Marfa bună în ce dozaj ar trebui să fie? - Hai să nu-i spunem așa acum.
- 3 mg. - Mult mai puțin. Ce se întâmplă?
Vă fac o injecție cu Naloxon ca să nu muriți în 10 minute.
Nu-i nicio presiune.
Știi că asta e o metodă interesantă și eficientă de crimă.
Trebuie să notez asta.
Dacă cineva schimbă medicamentele
intenționat, voi muri peste 10 minute.
- Moarte adevărată? - Da, transpiri, ești dezorientat...
Da, doza mare injectată va face ca în 10 minute
creierul dv...
- Da, 10 minute. - De la injectare.
Acum sunt anii 80
și chiar dacă victima cheamă o ambulanță,
și dacă locuiește într-o casă mare de țară precum noi,
ambulanța va avea nevoie de cel puțin 15 minute pentru a ajunge și va fi târziu.
Dacă victima nu are medicament de urgență.
Marta...
- Ai medicamentul ăsta? - Stai puțin, o să-l găsesc.
Vine cu echipamentul, trebuie să fie aici.
E ca un...
Nu e aici, Harlan.
Nu știu, nu e aici, voi folosi telefonul.
Pentru a chema o ambulanță.
Ce faci?
- Marta, ascultă-mă. - Harlan, trebuie să chem ambulanța.
- Încetează, trebuie să mă asculți! - Chem familia.
Ce faci? Ești nebun?
- Harlan, trebuie să chemăm ambulanța. - Nu, ascultă-mă!
Dacă ceea ce spui e adevărat, sunt mort, nu există nicio salvare.
Avem șase minute.
Trebuie să te scoatem din asta, gândește-te la mama ta.
Mama mea.
Treci în spate și nu scoate niciun sunet.
Harlan? Marta?
Totul este în regulă?
- Bună. Am auzit ceva. E în regulă? - Nu-ți face griji.
Suntem bine, am răsturnat tabla de joc.
- Îmi pare rău. - Deci toată lumea e bine.
- Du-te la somn, Joni. - Bine.
- Poate vorbim mâine despre... - Mâine e perfect.
Hai.
Fii atentă, mama ta...
încă nu are acte făcute și dacă e vina ta
va fi deportată și familia împărțită.
Nu vom lăsa să se întâmple asta.
Dar trebuie să faci exact așa cum spun eu.
Vrei să faci asta, Marta?
Ultimul lucru pentru mine, pentru familia ta.
Ce vrei să fac?
Cobori jos cât mai gălăgios cu putință.
- Și spui la revedere zgomotos. - Walt, plec.
Menționează ora aceea
- Doamne, e deja miezul nopții. - ... dacă poți.
Ieși pe poartă
și ca să eviți camerele de securitate, trage pe drum înainte de statuia elefant.
- A zis înainte sau după? - După statuia elefant.
- Nu, a spus înainte. - După statuia elefant.
Băga-mi-aș!
Parchează și vino înapoi pe jos spre casă.
Ia-o pe drumul lateral către poarta mică.
Câinii te vor cunoaște, nu vor lătra.
Trebuie să urci la etajul al treilea fără a fi văzută.
Și singurul mod este
urcând pe spalierul lateral și să intri prin fereastra ascunsă în zid.
- Cred că glumești. - Nu.
Fă-o.
Pentru numele lui Dumnezeu, nu scoate niciun sunet.
Odată ce ești înăuntru, asta e partea complicată.
Asta e partea complicată?
Ia halatul și fesul meu din dormitor și îmbracă-te cu ele.
- E o nebunie, nu cred că pot... - Trebuie
să faci asta ca poliția
să nu te considere suspectă. Sună nebunește, dar va funcționa.
Walter fumează afară și te va vedea
- prin vitralii. - Tată, mergi la culcare.
Ai fost văzută pe camerele de securitate plecând acasă.
Și 20 de minute mai târziu eu sunt văzut sănătos și viu de către fiul meu.
Treci de la suspecta numărul 1
la o imposibilitate. Ieși pe unde ai venit.
Și vezi să nu fi văzută.
Ransom?
Te-ai întors?
Du-te acasă.
Și câteva zile mai târziu poliția te va interoga.
Nu, nu, nu, nu pot minți.
- Știi că nu pot minți, vomit. - Atunci nu minți.
Spune fragmente de adevăr în această ordine exactă.
L-am dus sus,
ne-am jucat GO cum făceam mereu.
La un moment dat a răsturnat tabla de joc
și Joni a venit să vadă ce s-a întâmplat.
I-am dat medicamentul pentru dureri.
Și-a dislocat umărul săptămâna trecută.
Și l-am lăsat în birou.
La miezul nopții mi-am luat la revedere de la Walt
- și am mers acasă. - Ce medicament i-ai dat?
Din cauza stării sale i-am dat 100 mg
Toredol intravenos, este un analgezic non-narcotic.
Și pentru a-l ajuta să doarmă, 3 mg de morfină.
- Familia știe despre asta? - Da, desigur.
Ai observat ceva ciudat?
Diferit la comportamentul lui?
Nu.
Sună corect.
Mulțumesc, dră Cabrera.
Surioară, oamenii vor veni aici pentru parastas în curând.
Ești ok?
M-am gândit la jocurile tatei.
Asta pare a fi unul dintre ele.
Ca ceva de scris în cărți, nu ca ceva ce-ar face.
Continui să aștept marea dezvăluire.
Unde toate au un sens.
N-ar fi drăguț, Walt?
Nu cred că s-a omorât.
Există un film Hallmark
numit Mortal prin surprindere, cu Danika McEller, unde soția e otrăvită
de către soțul ei, dar o face puțin câte puțin.
Ea nu știe, înnebunește și se sinucide.
Și vărul meu care e recepționer la biroul medicului legist
a spus că asta s-a întâmplat cu adevărat...
Nu-ți place de el pentru că îl adori.
Nu-mi place că e un nesimțit, dar poate de asta aveam nevoie.
Dumnezeule, da.
Un nesimțit de care aveau nevoie și nemții în 1930.
Cele două lucruri nu sunt la fel.
Doamne, dispar până se termină discuția politică.
- Vrei șampanie? - Nu pot, lucrez.
Scoate pălăria roșie, Richard, și privește, străzile sunt inundate de naziști.
Nu, nu, nu, nu, nu, ne pierdem modul de viață.
Și cultura noastră, sunt milioane de mexicani care vin.
- Dumnezeule! - Nu face din asta o chestie rasistă.
Aș spune același lucru dacă ar fi europeni.
- Deci dacă elvețienii sunt ca... - Dacă îi lăsați să intre vor crede că...
Își țin copiii în cuști.
Joni, nimeni nu spune că e rău, dar părinții pot fi învinuiți aici.
Pentru ce? Că vor o viață mai bună?
Pentru copii lor? Nu asta înseamnă America?
Pentru încălcarea legii și vei urî să auzi asta,
dar America e pentru americani. Unde e Marta?
E încă aici? Marta, hai.
- Nu, Richard, glumești. - Hai, Marta, te rog, vino aici.
Familia ta este din Uruguay.
Dar a făcut-o bine, vreau să spun legal.
A făcut-o cum trebuie.
Lucrezi din greu și îți primești banii. Ai luat-o de jos.
La fel ca toți.
- Pariez că ești de acord cu mine. - Oh, las-o să plece.
E în regulă, vreau doar să aud ce spune.
E în regulă, Marta, poți spune.
Să nu te simți presată să răspunzi la asta.
Dacă vrei să fii american
există modalități legale de a face asta.
Dar dacă încalci legea, nu contează cât de bun ești.
Trebuie să suporți consecințele.
- Ești nebun? Te avertizez. - S-a terminat.
Oare ce e în neregulă cu oamenii?
Doamne, Marta, ce ai?
Ce este?
- Respiră. - Ești bine?
Fran, mai ai iarbă?
Luați de câte ori aveți nevoie. Că și dv mi-ați dat bijuteria aia.
Mulțumesc, Fran.
- Îmi pare foarte rău. - Încetează cu a-ți cere scuze.
Doamne, inima mea nu se oprește.
Este totul greșit. Mulțumesc.
Acolo își ține Fran drogurile?
Cine va deschide un ceas?
Vrei mâncare, bunico?
Mâncare? Ceva să mănânci?
Walt, este bine, a mâncat deja bruschete cu somon.
- Walt, i-ai spus Martei ce-am discutat? - Nu, încă nu.
- E acum un moment bun? - Da, un moment foarte bun.
Bine, liniștește-te.
Marta,
am vorbit deja despre asta și...
- Iar fumezi iarbă? - Nu.
Marta, am discutat și...
Întreaga familie.
Vrem să avem grijă de tine.
Adică?
- Credem că meriți ceva mai bun. - Vrem să te ajutăm financiar.
Ai fost mereu bună cu tata și
pentru asta noi...
Poți conta pe noi.
Eu cred că ar fi trebuit să vii la înmormântare, dar am fost minoritar.
Detective...
Încă mai ești aici?
L-ai cunoscut pe Harlan?
Mi-a cunoscut tatăl, a fost detectiv de poliție în urmă cu ani.
Tatăl meu l-a respectat pe Harlan.
- Asta înseamnă mult. - De aceea sunteți aici?
Ca să te enervez. Nu.
Am sperat să vorbim ceva mai mult.
Ceva nu este în regulă cu toată această treabă.
Știu asta, și cred că știi și tu.
Deci veți continua să faceți cercetări.
Detectivii lui Harlan cercetează.
Ei caută aiurea.
Eu anticipez capătul gravității curcubeului.
- Gravitația curcubeului? - E un roman.
Da, știu.
- Încă nu l-am citit. - Nici eu.
Nimeni nu l-a citit, dar îmi place titlul.
Descrie calea proiectilului determinată de legea naturală.
Iată metoda mea, eu observ faptele.
Eu determin
direcția către punctul terminal
și adevărul îmi cade la picioare.
Medicul legist e gata să declare asta ca sinucidere.
Dar Elliott a decis să mai amâne 48 de ore.
Mâine dimineață voi inspecta împrejurimile casei, îmi încep ancheta.
- Te vreau alături. - Ce?
Confidenta mea, ochii și urechile mele.
- Detective, de ce eu? - Am încredere în bunătatea ta.
Tu ești singura care n-a primit nimic după moartea lui Harlan.
- Ce zici, Watson? - Detective...
Dacă vrei părerea mea despre această familie,
niciunul din ei nu-i criminal.
- Asta e părerea mea. - Și cu toate astea...
crud sau încrezător
această mașină va expune adevărul.
Asta face.
- Întotdeauna? - Mâine la 8:00.
Știu că poate am ratat ceva, dar știu că te vei descurca.
Fără să-ți pierzi sufletul. Trebuie să faci ce trebuie să faci.
Ca să câștigi.
- Harlan, nu pot. - Poți, trebuie.
Pentru mine.
Chiar acum.
Harlan, trebuie să te ajut.
Fă ceea ce îți spun să faci.
- Și totul va fi bine. - Nu, Dumnezeule.
Promit.
Acum 50 de ani am lucrat la conac. Securitatea pe atunci
însemna că trebuia să patrulezi cu pistolul
și să ai auzul ascuțit.
Acum aveți o tehnologie modernă.
Ăsta e clipul video. Am păstrat banda din noaptea aceea.
De obicei le șterg cu dispozitive magnetice, dar
în acest caz, l-am salvat pentru securitate.
Aia e înregistrarea în momentul de față.
Pentru a evita camerele de securitate
trage pe drum după statuia elefant.
- Bine, putem vedea caseta? - Desigur.
Am înregistrat SL/LP, sunt 8 ore pe casetă.
21:00- 5:00.
Pare un film de groază japonez.
- Putem derula mai înainte? - Vom muri în 7 zile?
Cum derulăm înainte?
Ține apăsat butonul de redare și apăsați FF
până când auzi sunetul.
Ar trebui să apară momentul când s-a terminat petrecerea.
- Ce s-a întâmplat? - Trebuie să facem pauză.
Videoplayerul distruge benzile precum floricelele.
Putem digitiza caseta video ca s-o vizionăm cum trebuie?
- Da, cred că se poate. - Am scos-o.
Știi ce-s cu statuile de le vezi aici?
- Sunt dintr-o trilogie. - Foarte mișto.
- Marfă. - Da.
Beni, e frumos aici, dar chiar crezi
că cineva a intrat în casă pentru a-l ucide pe Harlan?
Nu, dar dacă da, trebuie să existe urme.
Pot să țin eu caseta.
Wagner, ai avut ceva noroc cu...
- Cum îl cheamă? - Ransom?
- Da. - Nu.
Am primit adresa lui, strada Kanook numărul 10.
Kanook 10.
N-avem lucruri frumoase de văzut, nu?
Kanook, trezit.
Kanook.
Noroiul mi-a stricat cu adevărat pantofii.
Noroi, a plouat săptămâna trecută?
Rămâi acolo, avem urme.
Marta...
Stai pe loc, Marta.
Rămâi acolo, Marta.
- Nu, nu... - M-ai strigat? Că nu am auzit.
Wagner, cheamă băieții să vină aici
și să verifice toate urmele.
Rămâi pe partea asta.
Câinii cunosc omul.
E adevărat.
Se citește testamentul la 10.
Toată familia va ajunge aici în curând.
- N-am mai fost la citire de testament. - Crezi că va fi ca un spectacol de joc.
Gândește-te la o comunitate care așteaptă să se întoarcă banii de taxe.
Deci, ce căutăm?
Ceva suspect, ceva neobișnuit.
- Știi când o să vezi. - Dumnezeule.
Să fiu al naibii.
Bună dimineața, dnă Thrombey.
Crezi că te poți descurca dacă mergem în birou?
- Unde ți-e geanta medicală? - Nu știu.
Am lăsat-o aici, o las mereu aici cu Harlan.
Cred că au dus-o la sala de dovezi.
Voi verifica.
Băga-mi-aș.
- Cum a căzut tabla de go? - Când ne-am plimbat pe lângă.
Ce crezi?
Nu, nu, hei, hei, hei.
Lasă-mă să ghicesc.
- Opriți-vă. - Ești Hugh Drysdale?
Zi-mi Ransom, doar servitoarea îmi zice Hugh.
Bine, el e locotenent Wagner. Eu sunt locotenentul Elliot.
Vrem doar să vă punem câteva întrebări.
Scuză-mă, domnule...
Suntem ofițeri de poliție.
Nu prea am chef să vorbesc.
Sunt distrat.
- Benny, vrei să începi să întrebi? - Care-i treaba?
- Dle Drysdale. - CSI KFC?
Franny, un pahar de lapte rece.
- Nu e numele și nici treaba ei. - Meg, cum e cu diploma SJW?
- La dracu cu fondul de încredere. - Bine, lume...
Sunt în camera alăturată, mă pregătesc.
Voi fi gata în 10 minute.
Ai ratat înmormântarea, dar vii la cititul testamentului.
Oamenii sunt îndurerați în moduri diferite.
E amuzant că ești aici, de ce te-ai mai deranjat?
- Ce înseamnă asta? - Știe ce vrea să însemne.
Walt, ce...
Jacob a fost în baia aia în noaptea petrecerii.
- Acolo ai fost toată noaptea? - Ce naiba ai făcut în baie?
- Nimic. - Bătând refugiați din Siria.
Ba nu.
- Bine, trolule. - "Fulgul de zăpadă".
Nu știu ce înseamnă.
Că fiul tău e un ciudat.
Al meu e un ciudat?
- Walt, era în baie. - Da, era în baie.
Se masturba voios la poze cu căprioare moarte.
- Hai se na batem, Richard. - Haide.
Hai să ne luptăm.
Opriți-vă.
Am așteptat toată viața asta!
- Opriți-vă! - Mă descurc.
Trebuie să facem asta mai des.
Jacob, știm încotro o ia discuția.
Erai în baie, lângă biroul lui Harlan, când se certa cu Ransom.
Spune dacă ai auzit ceva.
Am auzit doar două lucruri.
"Testamentul meu."
Și apoi a fost mai multă ceartă.
Și l-am auzit spunând pe Ransom:
"Te avertizez!"
Ransom, ce înseamnă asta?
Cred că tata și-a revenit în fire
și l-a scos pe ticălos din testament.
Deci trebuie să vinzi mașina.
Și să te dau afară de la club, pentru că dacă tu crezi
că după tot dezastrul produs,
după toate căcaturile spuse,
după tot ce ai supus familia asta în ultimii 10 ani
că te vom întreține,
că îți vom da, așa cum zicea tata,
un singur cent, ești nebun.
- Fiule... - Tată...
Ți-a spus Harlan că te scoate din testament?
Da.
A făcut ce nimeni din noi n-a putut.
Poate că asta te va maturiza în sfârșit.
E cel mai bun lucru ce ți se putea întâmpla.
- Mersi. Mama, doamnelor și domnilor. - Nu-ți va fi ușor,
- dar e de bine. - Nimic bun nu este niciodată ușor.
Să ți-o trag în cur, Joni. Ți-ai înfipt dinții în familia asta
- mult timp... - Să ți-o trag în cur?
- Foarte drăguț. - Și mai bine, mănânci căcat.
- Nu vorbi așa în fața fiului meu. - Mănânci căcat...
- Îți trag una peste rânjetul ăla! - Mănânci sigur căcat.
Ziceai că citirea testamentului e ceva plictisitor?
Excepția care întărește regula.
Nemernicul.
"Te avertizez!"
Ransom a zis: Te avertizez!
Chestii de genul ăsta zice Ransom.
Vrei asta?
Ce avem aici?
Asta arată ca o cărămidă relativ nouă.
Da, chiar acolo.
Stai puțin... Nu are sens.
Unde e acea fereastră?
Mai vrei prăjiturele, Hugh?
Poate că Harlan ți-a lăsat un pahar cu lapte în testament, ticălosule!
Arată-mi, dar nu călca pe covor.
E o fereastră secretă.
Din cartea O crimă pentru toate anotimpurile.
Te rog să ții asta.
Urme de noroi uscat.
Care duc pe hol.
- Urme de pași? - Da, există urme.
Depinde de data când a fost curățat ultima dată.
Nu explică asta.
Analizați noroiul, și vom verifica urmele.
Du asta la laborator.
Veți găsi urme similare pe aleea de lângă casă.
Cineva care n-a vrut să fie auzit urcând scările
a făcut un mare efort ca să intre în camera lui Harlan.
Jocul stă în picioare, așa-i Watson?
Mersi că v-ați adunat cu toții.
E necesar conform legii, dar cred că sunteți cu toții în oraș,
- iar unii dintre voi plecați în curând. - Scuzați-mă...
Scuze.
Doamnelor și domnilor, vă rog amabil să nu părăsiți orașul
până nu se finalizează ancheta.
El v-a rugat amabil, dar eu vă ordon.
Nimeni nu mișcă până nu rezolvăm cazul.
Ce? Putem întreba de ce?
Se schimbă ceva?
- Nu se schimbă sau nu putem întreba? - Domnule Stevens,
- puteți continua. - Bine.
Un alt motiv pentru care am crezut că această adunare va fi...
benefică, e pentru că Harlan și-a schimbat testamentul
cu o săptămână înainte să moară. L-a sigilat
și mi-a cerut să nu-l trimit în instanță pentru a fi autorizat,
decât abia după moartea sa.
Dacă cineva e confuz, putem vorbi.
Chiar dacă nu-mi imaginez că poate fi complicat.
Printre activele lui Harlan se numără
casa. Pe care o deține.
60 de milioane.
60 de milioane $ în numerar în conturi.
Și, desigur, activul principal,
proprietatea exclusivă
asupra Blood Like Wine, editura lui.
A lăsat și câteva rânduri ce trebuiesc citite înainte.
Dragi Linda, Walter și Joni.
Unii dintre voi ar putea fi surprinși de alegerea pe care am făcut-o aici.
Nu mi-a făcut plăcere în excludere.
Scopul meu nu e să fac dispută în familie, dimpotrivă.
Vă rog să-l acceptați fără amărăciune.
Așa e cel mai bine. Semnat tata.
Uau, nu e deloc complicat.
Va fi rapid.
Eu Harlan Thrombey, apt din punct de vedere psihic și fizic,
etc, etc, etc,
prin prezenta, îmi direcționez toate activele, lichide sau nu,
către Marta Cabrera.
Întreaga mea proprietate asupra editurii Blood Like Wine
o las în întregime Martei Cabrera.
Dau toate drepturile de autor asupra catalogului Martei Cabrera.
Ce...
Nu...
- Nu, nu este posibil, - Alan, îmi dai te rog să văd și eu?
Nu poate fi legal.
- Este... - Dumnezeule.
Ia hârtia, bag-o în cur și ieși afară!
Afară și cu poliția! Ieșiți afară! Acum!
- Linda... - Nu, Richard, trebuie să vorbim.
Să luptăm împotriva acestui lucru, nu mergem nicăieri, v-am zis să ieșiți!
Noi suntem familia Thrombey.
Asta e încă casa noastră.
Scuze.
La fel și casa
și toate articolele mele le las Martei Cabrera.
Curvă mică.
Curvă! Știai despre asta?
Ai știut de la început?
Nu. Vreau să știu.
I-o sugeai lui tata? Ce făceai?
I-o sugea?
- Liniștiți-vă cu toții. - Ai făcut sex cu bunicu'.
Între timp
îți voi face loc. Calmați-vă.
Vorbește cu noi.
Marta, stai o clipă.
Nu știu ce s-a întâmplat.
Nu știu de ce a făcut asta.
Sunt confuză, trebuie să mă gândesc.
Nu pot să înțeleg.
Nu pot deschide ușa.
El este tatăl nostru.
Nu sta să auzi asta, nu mai sunt pe Tweeter.
Caută-mă pe Instagram. Vreau să vorbesc cu tine.
Cred că ăsta e cel mai bun lucru care vi s-a întâmplat tuturor.
Ce-a vrut să spună?
- De ce n-ai oprit-o? - Mușcând bara de protecție cu dinții?
Ok, serios acum... ce naiba?
- Mai adu-mi un castron în plus. - Sigur.
Arăți ca și cum ai să leșini, ai mâncat ceva azi? Mănâncă.
E un coșmar.
Deci de ce?
De ce?
Asta e totul.
- Trebuie să fie un motiv mai mare. - Ține de voi și nu de mine.
Da.
Da, e singurul lucru ce are sens.
Ți-a spus ceva?
Doar că nu voi obține niciun cent.
Pentru că vrea să construiești ceva de la temelie.
Construind ceva de jos... Mama și-a construit afacerea
de jos, cu un împrumut de un milion de dolari de la bunicul meu.
Tatăl meu a semnat un contract prenupțial. Trăiește cu frică.
Știu că de asta a încercat bunicul să mă protejeze făcând asta.
N-ar fi trebuit s-o spun, dar când mi-a spus, am fost...
Dumnezeule.
L-aș fi putut ucide.
După ce am părăsit petrecerea am condus
fără niciun scop, noaptea, am avut această...
claritate.
De acum înainte trebuie să mă apăr singur.
Și m-am simțit bine.
Nenorocitul ăla bătrân.
Marta...
Știu 3 lucruri, unu':
Știu că nu s-a sinucis.
- Ce te face să crezi asta. - Nu cred, știu.
Pentru că îl cunosc pe bunicul meu.
Noi doi eram singurii care-l știau, să nu mă minți, pentru că doi:
Știu că dacă minți vomiți.
Din cauza jocului Mafia de pe 4 iulie.
Și trei:
Știu că ai mâncat o farfurie plină de fasole cu cârnați.
Deci,
privește-mă în ochi
și spune-mi ce s-a întâmplat cu bunicul meu.
- Nemernicule. - Marta,
spune-mi totul.
Alan, trebuie să avem de ales.
Nu știu de câte ori pot repeta același lucru.
Două informații, dacă Harlan, sănătos fizic și psihic
a făcut schimbările, am confirmat cu toții că așa era.
Poate vreo minte sănătoasă să facă asta?
- Chiar acțiunea duce spre așa ceva. - Nu legal, nu.
Nu îți place ce-a făcut, nu afectează capacitatea lui testamentară.
- Dar dacă era "sub influență"? - Da, cum stă treabă atunci?
Ați căutat-o pe Google?
Dacă Marta l-a manipulat cumva...
- Dacă cumva a ajuns... - Ai nevoie de un caz puternic pentru asta.
S-a apropiat de el prin muncă grea
și umor. Astea sunt faptele.
- Dar omucidere? Am căutat pe Google. - Omuciderea nu se aplică aici.
Care sunt regulile de omucidere? Dacă un moștenitor îl ucide
acea persoană nu-și primește moștenirea.
Nici măcar condamnat. Chiar dacă a fost găsit vinovat în instanță
- la Curtea Civilă. - Precum OJ.
Da, ca OJ, dar Harlan s-a sinucis.
Detective Blanc,
Ai spus că ancheta e în desfășurare.
- Bănuiești o înșelăciune? - Domnule Blanc,
așa te rog să-mi zici. Există multe neclarități,
dar da, bănuiesc o înșelăciune.
Marta?
Nu am eliminat niciun suspect.
Vorbești prostii, nu-l cred pe tipul ăsta în costum.
Iar Alan, Dumnezeu să te binecuvânteze, ești inutil.
- Mulțumesc. - Există un singur răspuns la problemă.
Trebuie să renunțe la moștenire.
Știe exact ce trebuie să facă.
- Așa e moral. - Mamă...
Dacă bunicul vrea să-i dea totul Martei, atunci asta e.
Nu, el nu-i așa, el ne-a iubit.
A vrut să aibă grijă de noi. A vrut ca tu
să ai o educație, Meg.
Crezi că îți pot plăti școala?
Știu, sună nebunește, dar totul este adevărat.
Și cred că Blanc mă bănuiește de la început.
Nu-mi pasă dacă merg la închisoare, dar mama, sora mea,
noi...
Ai să spui ceva?
Cred că numai eu îl pot bate la GO.
Întotdeauna m-am gândit că înseamnă ceva.
- Da, știu asta. - Apoi ultima discuție avută cu el.
Cearta noastră, atunci mi-a zis de tine.
L-ai bătut la GO de mai multe ori decât mine.
Ce lucru ciudat să-mi spună cineva.
Cred că am înțeles acum.
Poate că înseamnă ceva.
Nu voi spune nimic familiei mele.
Nu vei merge la închisoare, detectivul nu te va prinde.
Și nu vei renunța la bani.
Asta a vrut pentru tine, adică câte a făcut pentru asta.
A făcut-o pentru el.
A făcut-o pentru familie.
Și a făcut-o pentru tine. Ai ajuns atât de departe.
Lasă-mă să te ajut să mergi până la capăt.
Ce se întâmplă? Tu nu ești așa.
Mă poți preda acum
și totuși primești o parte din moștenire. De ce?
Dă-o dracu' de familie!
Te pot ajuta să scapi și apoi
îmi vei da partea mea din moștenire.
Final fericit, toată lumea câștigă, tu, eu,
- Harlan. - Da.
De acord?
MEG T
Meg.
Marta, a fost o nebunie.
- Știu. - Ești bine?
Da, tu?
Da, sunt bine, sunt...
Nu știe nimeni că te-am sunat, vreau doar...
Vreau să-mi cer scuze pentru cum te-au tratat toți.
Și...
Vreau să te întreb ce ai de gând să faci.
Ce vrei să spui?
Ce vei face cu testamentul?
Ce crezi că ar trebui să fac?
Trebuie să faci orice crezi că e
corect.
Eu...
cred că ar trebui să renunți la avere.
Bunicul a avut grijă mereu de noi.
Suntem familia lui și...
Știu că e și familia ta, dar noi suntem adevărata lui familie.
Da.
Marta, știi că e nedrept.
Am fost mereu buni cu tine, ești ca și din familie și noi avem grijă de tine, dar
trebuie să îndrepți lucrurile.
Știi ce e corect, Marta.
Mama e falită.
- Mi-a zis să renunț la școală. - Nu, nu, Meg.
N-o să las să se întâmple asta.
Orice bani ai nevoie...
iți dau, sunt aici pentru tine,
și vreau să știi că voi avea grijă de tine, îți promit asta.
- Bine? - Mulțumesc.
Și odată ce...
Bine.
A găsit Blanc ceva suspect acasă?
Da, a găsit noroi, sus.
Când am intrat pe fereastră.
- A identificat amprente? - Nu.
Bine...
Bun.
Te dai la fund câteva zile, aștepți ca ancheta să se termine.
Oricât de mare e Blanc, nu are dovezi.
Hei, liniștește-te.
Marta, trezește-te! Ce naiba s-a întâmplat?
Totul a înnebunit, suntem bogați?
Poate, nu știu.
Nici nu știu ce înseamnă asta, dar scoală-te.
Nu știm prea multe despre Marta Cabrera
sau relația exactă cu Harlan Thrombey.
Doamne, Marta, despre ce e vorba?
Ce-ai făcut?
- Asta e aici? - Da.
Este adevărat? Suntem bogați?
Dumnezeule.
Bună dimineața doamna Thrombey.
Tristețea după anii de tinerețe?
Știu și eu...
În timp ce îmbătrânim se adâncesc toate sentimentele.
Inclusiv tristețea.
Am făcut o călătorie lungă
pentru a vă adresa condoleanțe
pentru pierderea fiului dv.
Să nu vă judecați prea aspru familia.
Dacă sunt primul, după cum cred eu,
care să vă consoleze.
Sunt tineri, nu?
Un lucru la îmbătrânire
este oboseala.
La naiba, mă obosesc în fiecare zi.
Obosit de ceea ce fac
urmând taurii ca o piatră aruncată.
Adevărul e inevitabil.
Dar complexitatea nuanțelor de gri
nu sunt în adevăr,
ci în ce faci cu el după ce îl ai.
Cred că aveți ceva ce vreți să-mi spuneți.
Cred că sunteți foarte perceptivă
și foarte capabilă să-mi spuneți ce-ați văzut.
Și nu la petrecerea fiului dv.
Dar voi fi fericit să aștept.
Nu mă grăbesc.
Chiar mi s-a părut foarte plăcut
să stau aici cu tine.
Au venit avocați foarte mari aici și au lăsat toate chestiile astea.
- Cărți de vizită și multe alte lucruri. - Calmează-te!
Nu-mi place asta, Marta. Ce se întâmplă?
Nici mie nu-mi place. Ies prin spate.
Revin mai târziu, te rog să nu vorbești cu nimeni.
Cu cine pot să vorbesc?
Walt?
Da, ce mai faci?
Walter, vreau să știi că n-am știut nimic de asta.
- Știm. - Este...
Cu toții...
- am părut ieri ca niște nebuni. - E de înțeles.
Da.
Încă nu m-am uitat peste toate astea.
Sunt de la avocați locali și contabili
care au văzut știrea și vor să profite.
Fii atentă la toate astea.
Marta, ai intenția să renunți la moștenire?
Asta și-a dorit Harlan.
Da, dar...
Harlan te-a pus într-o poziție dificilă.
Nu este corect.
Este o investigare amănunțită.
Și știm legat de mama ta...
- Mama mea? - Da.
Ce ți-a spus Meg?
Nu e vorba de asta.
Nu înțelegi, nu vrem să te atacăm,
dar Marta, mama ta a venit ilegal în această țară
și tu ai obținut această moștenire printr-o cercetare amănunțită.
Mă tem că poate fi cunoscut acest fapt.
Și vrem să evităm asta, te putem proteja.
De asta sau dacă se întâmplă asta.
Deci dacă s-ar face cunoscut,
cu resursele familiei tale, m-ai ajuta să repar treaba?
Da, cu avocatul potrivit, nu cu un localnic, ci
avocați din New York, avocați din DC, cu suficiente resurse, da,
n-ar trebui nimic să apară, dar da.
- Bine. - Ok?
Pentru că Harlan mi-a dat mie toate fondurile voastre.
Înseamnă că, cu resursele mele, voi repara treaba,
deci cred că voi găsi avocații potriviți.
Marta, asta...
Ești sigură că asta îți dorești?
RAPORT TOXICOLOGIC ȘTIU CE AI FĂCUT
BENOIT BLANC
ȘTIU CE AI FĂCUT
- Nu știu ce este. - E ecusonul meu medical.
Au geanta mea medicală.
Bine, dar asta e o fotocopie a raportului toxicologic al lui Harlan.
Marta, asta va arăta supradozajul de morfină.
Suntem terminați.
De unde știi toate aceste lucruri?
Am fost pentru o vară asistentul de cercetare al lui Harlan.
Ce fel de plan de șantaj e ăsta? Există dovezi reale
la fața locului, nu există nicio solicitare, nu există un loc de întâlnire.
La ce folosește să-ți trimită asta?
Salutare.
- Mersi, șefule. - Nicio problemă.
La 5 dimineața, toate sistemele de securitate sunt activate.
S-a întâmplat foarte rapid, așa că toate dosarele,
totul este pierdut, n-au fost angajați aici.
Slavă Domnului.
Dar camerele de securitate?
Vorbind de securitate, caseta de la reședința Thrombey
e indescifrabilă.
- Ce este încă în curs de examinare? - Numai raportul de sânge.
Testul de sânge?
E o nebunie, cine-ar da foc la clădire
- doar să mă șantajeze? - Înseamnă că are singura copie
ce poate dovedi vinovăția ta.
N-ai primit alte instrucțiuni, nici apeluri telefonice, nici e-mailuri, nimic?
Nu.
Nu mi-am verificat e-mailul.
Am un mail.
Da, asta este, strada Columbus 1209, ora 10:00.
Știi ce înseamnă asta, dacă distrugi copia
- chiar ești curată. - Oh, nu.
Marta, mă auzi?
Da.
Trebuie să mergem...
- Bine, șoferule începător. - Dumnezeule!
- Regreți că mă ajuți? - Regret că n-am luat mașina mea.
Oh, rahat.
BENOIT BLANC
- Vehicul în urmărire... - Fără violență.
- Asigură-te că e fără violență. - Fără violență.
E un posibil suspect de crimă.
Am zis asta.
- Haide Ai călcat-o până la fund? - Sunt deja la fund cu ea.
- Ne merge bine. - Trag pe dreapta.
Ai pierdut șansa de a obține acest raport toxicologic, s-a terminat.
Dumnezeule.
De ce ne oprim în mijlocul drumului?
Ține-te bine.
Doamne, acum sunt plină de adrenalină, zici că am înghițit o albină.
- Bine, deci care-i adresa? - Strada Columbus 1209.
Ok, o să le zic da orice vor cere.
Doar pentru a obține raportul respectiv.
- Ia-l înapoi și distruge-l. - Îl distrug.
La naiba, Ransom.
Hei, mulțumesc, n-aș fi putut-o face fără tine.
Ieșiți.
A fost cea mai stupidă goană de mașini din toate timpurile.
Lasă jos mâinile, am vorbit cu bunica Thrombey.
La petrecere a văzut pe cineva urcând pe spalieri la etajul al treilea.
Domnule Drysdale, să mergem.
- Verifică-l. - Ce s-a întâmplat?
Ransom s-a întors. Așa mi-a zis bunica.
- Mâinile pe mașină. - Nu știu ce s-a întors să facă,
dar vom afla.
- Ai grijă la cap. - Mulțumesc.
- Nu trebuie să-mi mulțumești. - El te-a rugat să conduci
- când m-a văzut venind? - Da.
- Blanc, vii cu noi? - Merg cu Marta.
Hai la secția de poliție.
Vreau să-mi spui tot ce ți-a zis.
Să mă prind cum stăm.
Un caz ciudat de la început.
Un caz cu o gaură în mijloc.
O gogoașă.
Vorbesc ca să procesez.
Să-mi zici dacă te plictisesc.
Simt că se strânge lațul.
Familia lui e cu adevărat disperată.
Cât de disperată e toată treaba asta.
Misterul celui care m-a angajat, imposibilitatea crimelor sale.
Și totuși, o gogoașă.
O piesă centrală
și dacă se arată, crima va fi dezvăluită.
Rezultate ciudate, devine haotică.
Te deranjează dacă mă opresc o clipă, trebuie să ridic ceva.
Va fi foarte rapid.
Desigur.
- Va dura doar câteva minute. - Fii atentă la ușă.
Alo.
Uite, nu știu ce vrei.
Orice ar fi, putem rezolva.
Dar trebuie să rezolvăm aici și acum.
Nu plec fără raportul respectiv.
Nu... Fran.
Dumnezeule.
Mă poți auzi?
Fran, dă-mi un semn dacă mă auzi.
- Tu? - Da, eu sunt, Marta.
M-ai chemat, mi-ai trimis un e-mail, de aia mă aflu aici.
Ai luat ceva? Voi suna la ambulanță, vei fi bine.
- Vei fi bine, rămâi cu mine. Ce? - Copie...
O copie...
Ce? Ce spui?
Tu faci asta.
Nu vei scăpa de asta.
911, ce urgență aveți?
Gândul la tine îmi zboară mereu.
Câteodată stau în mijlocul războiului.
Nu fac stânga.
Dumnezeule.
Mersi prietene pentru noutăți.
Nu-i nevoie de asta, o aduc când menajera e stabilă.
Încă e treaba sensibilă.
Când se va termina, oamenii vor fi răniți.
- Așa că îți voi spune adevărul. - Și Ransom
tocmai i-a spus locotenentului Elliot totul.
Bun, sper că n-a încercat să mă acopere.
- A spus adevărul, că am schimbat... - Da.
- Și acest om... și tot șantajul... - Da.
Dar de ce Fran mi-a luat morfina?
Evident, a luat-o de acasă, dar nu pare că avea nevoie.
De aceea extorca bani.
Nu știu, oricum nu contează.
Trebuie să mărturisesc familiei, simt că le-o datorez.
- Nu cred că e o idee bună. - Trebuie să o fac.
Am lăsat numărul în caz de vreo schimbare cu Fran.
Mergem acasă la familie împreună cu escorta poliției.
Pentru arestare.
Îmi povestești totul pe drum.
Nu mai vreau surprize.
Fran a spus că a ascuns copia.
Și a spus: "Tu ai făcut asta, nu vei scăpa".
Și am sunat la ambulanță, asta e tot.
Bine.
Ești gata?
Ok.
Și-a revenit?
- Poate vorbi și singură. - Sunt toți aici, în sufragerie.
Cred că ar fi mai bine dacă ne adunăm și remediem problema.
Bună.
- Îmi pare rău că le-am spus despre tine. - Meg, e în regulă.
- Scuze, nu știam ce să le zic... - E în regulă
Crede-mă.
Înțeleg, este în regulă.
Scuze.
Doamne, voi arunca drogurile lui Fran.
Încă cred că asta e o idee proastă.
Dar familia s-a adunat.
Știu unde e raportul toxicologic.
Ea mi-a spus practic unde era.
Asta va rezolva toate lucrurile.
Și tocmai ce ți l-am dat ție.
Doamne, nu ești un mare detectiv.
Ca să fiu corect
ești o criminală jalnică.
Ne merităm unul pe altul.
Cu toții ați fost mereu amabili cu mine.
Ceea ce voi spune nu este ușor și veți fi supărați.
Dar cred că după ce ați trecut prin atâtea zilele trecute
meritați să auziți de la mine.
- Eu... - Scuzați-mă.
N-ați fost niciodată drăguți cu ea.
Ați tratat-o oribil.
Să-i furați averea pierdută de voi și câștigata pe merit de ea.
Sunteți o adunătură de vulturi.
"Dă-o afară pe nenorocită".
Nu veți scăpa de data asta.
Dra Cabrera a decis definitiv să nu renunțe la moștenire.
Ce?
Mai mult, asta e recomandarea mea profesională autorităților locale.
Cauza morții în cazul Harlan Thrombey a fost declarată sinucidere.
- Iar cazul este închis. - Ce?
- Mersi că ați venit, la revedere. - Ce s-a întâmplat, spune-mi.
Cu siguranță nu mă așteptam la asta.
- Mai e și altcineva confuz? - Nu mă așteptam să aud asta.
- Îmi vei spune ce s-a întâmplat? - Da.
Vreau doar să mărturisesc.
- S-a sfârșit. - Aproape.
- Ce facem? - Scuze. Ofițer Wagner...
Scoate familia asta din cameră, scoate-i din casă.
- Dar stai în preajmă cu un ofițer în plus. - Să scot afară familia din casă?
Da, dar nu pe toți.
- Blanc. - Da, domnule. Îngăduie-mi.
I-am spus lui Ransom, el ți-a spus ție și eu îți spun acum.
Eu l-am ucis pe Harlan.
Da, dar...
am vorbit în mașină despre gaura din mijlocul acestei gogoși.
Și ce ai făcut tu și Harlan în noaptea aceea,
umple perfect gaura, o gaură de gogoși în gaură de gogoși.
Dar trebuie să privim puțin mai de aproape.
Și când o facem, vedem o gaură de gogoși
care are o gaură în mijloc.
Nu este o gaură de gogoașa,
ci gogoși mai mici cu propriile lor găuri. Gogoașa noastră
- nu are găuri. - Blanc.
- Înțeleg că e amuzant pentru tine... - De ce am fost angajat?
- De ce m-a angajat cineva? - Cineva vrea să întoarcă testamentul.
Dar am fost tocmit înainte de citirea testamentului.
Acea persoană trebuie să cunoască conținutul testamentului.
Aceeași persoană știe că crima a fost comisă.
Dacă scopul este de a inversa moștenirea Martei
ar fi trebuit să știe că Marta era vinovată.
Combinație interesantă de factori.
Cineva care a știut ce-a făcut Marta, a vrut s-o denunțe.
Dar nu știu cum de a aflat.
- Fran m-a șantajat, știa ce-am făcut. - Da, dar Fran voia bani.
- Nu voia crima dezvăluită. - Cineva a urmărit ce-a făcut Marta.
Dar nu are motive să nu vorbească.
Răspunsul...
Nu este chiar atât de simplu.
Acum, cu întreaga soluție,
după cum văd eu, e o tragedie a erorilor.
Marta nu-ți va fi ușor să auzi.
Dar există cel puțin
o parte vinovată, vinovată de acțiuni rele,
ce a săvârșit o crimă oribilă în scopuri egoiste.
- Polițist Wagner. - Polițistul Wagner?
Nu.
Marta, îmi pare rău, le-am spus totul.
- Cred că s-a terminat, îmi pare rău. - E în regulă Ransom, bine că ai făcut-o.
Nu exact totul.
Asta e din cauza a ce v-a zis bunica? Pe mine m-a văzut în seara aia.
- M-a confundat cu Ransom. - Ajungem și la asta.
Între timp
domnul Hugh Ransom Drysdale
îmi poți spune de ce m-ai tocmit?
De ce v-am tocmit?
Hai să ne întoarcem la seara petrecerii.
La cearta ta cu Harlan.
Ce-a auzit un băiat nazist care se masturba în baie.
Voința mea Atunci te avertizez.
Tu și Harlan faceți o dramă mereu.
Vă răsuceați cuțitul unul altuia.
Nu cred că o va împărți la doi.
Aprob.
Harlan ți-a spus totul.
Nu poți vorbi serios.
Nici un cent din avere nimănui,
inclusiv ție.
Marta, zi-mi ce a spus Ransom despre conversația sa cu Harlan.
Harlan i-a spus că îl pot bate la GO.
M-am întrebat...
Acum, subiectul testamentului se îndreaptă către Marta.
- Există o singură explicație evidentă. - Nu poți fi atât de nebun.
- Doar nu-ți vei arunca averea. - Nu, i-o las Martei.
Asistenta ta braziliană?
Ești nebun?
- Nu sunt pentru prima oară în viață. - Dacă crezi că te voi lăsa...
Am făcut o schimbare în testamentul meu, s-a terminat.
Te avertizez! E o presupunere foarte severă.
De acord!
Însă numai așa are sens ce urmează.
Așa că de furie pleci cu mașina în noapte.
Îi spui Martei mai târziu... Cum era?
Că te simți copleșit afectiv.
Claritate. Trebuia să tragă pentru el.
Exact.
Marta, testamentul,
Harlan, fă-o pentru tine.
Nu vei scăpa de asta. Și planul se formează.
Te-ai întors, cu grijă ca să eviți camerele de securitate.
Și te strecori în drum spre casă.
Urci pe spalier, pentru a nu fi văzut de întreaga familie, care este încă
la petrecere la parter.
Tot ce trebuia să faci durează un moment,
dar este important să fii singur și nedetectat.
Știai ce medicație ia Harlan.
Știai ce-i va injecta Marta în seara aia.
Și știai că dacă Marta
era responsabilă pentru moartea sa,
chiar și neintenționat
regula omuciderii va anula testamentul
și îți vei primi partea înapoi.
Ai folosit seringa din trusă
ca să schimbi lichidul din flacoane.
Și ca o precauție finală
ai luat Naloxonul, un antidot care îi putea salva viața.
Nu, nu, asta este imposibil.
Ăsta e adevărul.
- Dă-mi flaconul de morfină și-ți arăt. - Dacă ar fi făcut asta
medicamentele ar fi schimbate.
Și eu le-am schimbat din greșeală.
- Atunci i-am dat lui Harlan... - Doza corectă, da.
Dar nu întâmplător.
Am reetichetat aceste două flacoane.
Tuburile în sine sunt identice.
- De unde ai știut că asta e morfină? - Am știut pur și simplu.
Știi, pentru că există mici diferențe care abia se observă
în vâscozitatea dintre cele două lichide.
Știai pentru că ai făcut-o de sute de ori.
I-ai dat tratamentul potrivit, pentru că ești o asistentă bună.
- Deci Harlan era... - Scuze, Marta,
dar da.
Harlan era în regulă.
Sângele lui este normal.
Cauza morții este într-adevăr sinuciderea.
Nu ești vinovată decât de unele daune și drame proaste.
De fapt...
Dacă Harlan te-ar fi ascultat și suna la salvare
ar fi fost în viață și azi.
- Fir-ar să fie. - O pânză răsucită.
Și încă nu am terminat.
Marta, când bunica te-a văzut coborând a zis:
Ransom?
Te-ai reîntors?
Pentru că inițial în noaptea aia
Ransom, te-ai întors?
Hai, Marta...
E o prostie, cu două O-uri.
Nu ai nicio probă, doar răspândești povești.
Nici un pic, nu.
La fel cum nu avem dovadă reală a faptului că Marta a schimbat flaconul.
- E cuvântul tău... - Ai mărturisirea ei.
Bine, da.
Da, avem asta.
Cu permisiunea ta, vreau să continui un pic mai departe.
În noaptea aia, trebuia să te întorci acasă
pentru a lua flacoanele ce te incriminau.
Dar de data asta câinii erau afară.
Au lătrat și au trezit-o pe Meg.
Nicio problemă, iei flacoanele mâine.
Dar mâine aduce știri, erori medicale și asistente care se simt vinovate.
Gâtul tăiat și sinuciderea.
Acum, situația este perfectă, pentru anonimul ce m-a tocmit.
Știai că crima a fost comisă de dra Cabrera și vrei să fie arestată pentru asta.
Nu pot dezvălui cum ai știut.
Intră în scenă Benoit Blanc.
Benny, am auzit ce-ai spus...
Trupul său a fost găsit devreme în dimineața următoare.
Poliție, medicul legist, toți
au invadat locul și n-ai cum să ajungi la geanta medicală a Martei
pentru a lua flaconul, trebuie să aștepți momentul tău, când ancheta va fi încheiată
și știi că acea casă va fi goală. Și de aceea
ai lipsit de la înmormântare.
Nu e nimeni acasă să te întrebe de ce ai intrat în biroul lui Harlan.
Sau așa ai crezut tu.
Săraca Fran.
Te-a privit cum ai schimbat medicamentele din geanta medicală.
Nu știa ce făceai.
Dar știa că nu făceai ceva bun.
- Așa că rotițele au început să meargă. - Of, Dumnezeule.
Filmul de pe Hallmark de care îmi zicea.
- Mortal prin surprindere. De el vorbește. - L-a iubit pe Harlan.
Și l-a urât pe Ransom.
Așa că biata fată a decis să-și testeze teoria
și să-l facă pe ticălos să plătească. Primește o copie a raportului toxicologic.
- Sincer, nu știu cum a făcut asta. - Pentru că are un văr.
Mi-a spus că are un văr care lucra la recepție în biroul examinatorului.
Banii nu înseamnă nimic pentru ea, dar dacă Ransom este vinovat
existența sa este o amenințare.
Așa că l-a fotocopiat și a scris notița pentru extorcare.
- De ce mi-a trimis-o mie? - Nu ți-a trimis-o ție.
I-a trimis-o lui Ransom.
Și când domnul Drysdale a obținut-o, care a fost reacția lui?
Încă crede că Marta
i-a dat lui Harlan un medicament greșit, un raport de testare a sângelui
îi va dovedi vinovăția. Și la citirea testamentului era vesel.
Gata să vadă cum se destramă familia.
Este sigur că totul va fi anulat, atunci când apare raportul toxicologic.
Și apoi
vine mărturisirea Martei.
I s-au învârtit toate în cap.
Acum și-a dat seama că Marta nu a comis nicio crimă.
Iar raportul testului de sânge îi va dovedi nevinovăția.
Testamentul schimbat va rămâne în picioare.
A pierdut.
Doar dacă...
Doar dacă nu decideți...
Nu vei renunța la bani.
Ai ajuns așa departe.
Doar cu un pas mai departe.
Doar o ultimă acțiune.
Trebuie s-o duci la capăt.
Tu ai decis să te bagi.
Primul pas.
Distruge toate dovezile ce o incriminau pe Marta.
Al doilea pas: Trimite-i un e-mail anonim
cu timpul de întâlnire de dimineață.
Și trimite-i ei scrisoarea de extorcare.
Pasul trei: Du-te la întâlnirea cu Fran.
Știam eu...
Știam eu că nu ești bun de nimic, ticălosule.
Știam eu că Harlan nu s-ar fi putut sinucide.
Da, Fran, ai dreptate.
Știu că ești vinovat și vei plăti pentru asta.
Nu te apropia de mine! Te avertizez!
Acum mingea este gata.
Marta va primi scrisoarea de șantaj, tu vei pune piesele la un loc.
Ai adus-o la locul de întâlnire.
Faci apeluri anonime la poliție, ca s-o prindă acolo,
cu cadavre și dovezi de ardere. Va fi arestată pentru c-a ucis-o pe Fran
și pe Harlan.
Ea a zis: "Tu ai făcut asta."
N-a zis "Tu ai făcut asta."
Nu vorbea despre mine. A zis: "Hugh a făcut-o."
Hugh a făcut-o, pentru ca ea așa te strigă.
Pentru că ești un ticălos.
Ar fi funcționat dacă nu te aduceam la interogări.
Dacă nu dădeai telefonul anonim,
și dacă Fran n-ar fi păstrat o copie a raportului toxicologic.
Și dacă Marta nu te-ar fi bătut încă o dată
având un suflet bun
și salvându-i viața lui Fran.
Deși asta însemna că va pierde moștenirea și va merge la închisoare.
Nu ți-a făcut jocul.
I-a salvat viața lui Fran.
Fran este încă în viață?
Oh, da.
Fran va confirma acest basm.
SPITALUL CLIFTON
Sau ceva legat de asta.
Și te va trimite, Hugh,
la închisoare.
Da?
Doctore, asta-i o veste bună.
Vom fi acolo în curând. Mersi.
Este bine, e gata să vorbească.
Locotenent Wagner, poți să...
îl arestezi pe dl Drysdale, cât timp eu, Elliott și Marta
mergem la spital după declarația lui Fran.
Voi spune asta doar pentru tine.
Nicio cameră, niciun tribunal, pentru că știi că e adevărat.
Ți-am permis să intri în casa noastră.
Te-am lăsat să ai grijă de bunicul, te-am introdus în familie.
Și acum crezi că ne poți fura?
Crezi că nu voi lupta pentru a-mi proteja casa?
Dreptul nostru de naștere?
Căminul nostru strămoșesc?
Este grozav.
Harlan a cumpărat acest loc în anii 80
- de la un milionar pakistanez. - Gura Blanc!
cu accentul ăla de Kentucky.
Da, am ucis-o pe Fran, dar ce dovezi aveți?
Nimic, ce? O tentativă de omor?
Pentru incendierea clădirii și alte câteva acuzații,
care cu un avocat bun, pe care îl am,
voi ieși imediat.
Și ai să vezi cum aduc iadul în viața ta,
curvă vicleană ce ești.
Ce naiba se întâmplă?
A mințit. Da, acum știm.
Așa e, Fran a murit.
Și tocmai ai mărturisit uciderea ei.
Bine.
Merg până la capăt.
Băga-mi-aș.
Linda.
Linda, acum trebuie să mergem la un avocat.
Așteptați.
Când ai știut că am fost implicată în moartea lui Harlan?
Din prima clipă când te-am văzut.
Băga-mi-aș.
Vreau să-ți amintești ceva foarte important.
Ai câștigat
nu jucând jocul lui Harlan,
ci al tău.
Ești un om bun.
Această familie...
Ar trebui să-i ajut, nu?
Am propria mea părere.
Dar am sentimentul că-ți vei urma inima.
Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes