ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
КОТЕДЖ
КОТЕДЖ «ДОЛИНА ЛОСІВ»
Бачиш? Усе, як я й казав!
Чуєш? Це довбаний пропан!
Тепер ти мені віриш?
Гей!
-Усе добре. -Не розбігаймося.
Бачиш? Я не брехав.
Лише поглянь на це!
У нас є вода. Є їжа.
У нас є тепло.
І електроенергія.
Я тобі казав!
Знаєш, я чув про це місце.
Ніколи тут не був, але чув.
Що?
Неймовірно!
Правда?
Поглянь. Заціни ось це.
Це рай.
Що кажеш? Га?
Годі тобі.
Вибач.
Солодких снів, дівчата!
Вода.
Хочеш у душ?
Я помию тобі голову.
Не зараз.
Іди перша.
СОЛОДКІ СНИ
Мамо.
Ми йдемо завтра?
Звісно.
Добре.
Сходи в душ. Тобі стане краще.
Пізніше. Мені зараз добре.
Пам’ятаєш, як я колись вкладала тебе?
Я заспіваю тобі.
Не треба.
Я тебе дуже люблю.
І я тебе.
Отже, домовилися.
Ти здуріла.
Не думай про завтра, добре?
Ми дійдемо туди…
раніше за всіх.
Ми сядемо на той літак. Обіцяю.
Я попильную тебе, добре?
А ти поспи трохи.
Ти поспи.
Анно.
Усе гаразд. Я не стомлена.
Як таке може бути?
Не знаю.
Колись я вигадувала для тебе історії.
Насправді це не так просто.
Тож…
Я розповідала…
про…
про мишу,
яка влізла в пекарню…
і з’їла всі харчі.
А потім ти просила мене перелічити, які саме харчі вона з’їла.
І я казала: «Пампушки»,
а ти питала: «Щось іще, мамо?»
І я відповідала…
«Хліб».
«Що ще, мамо?»
«Печиво».
«Що ще, мамо?»
«А як же тістечка?»
«Ага, і тістечка».
А потім…
миша зчиняла
великий шум…
і будила кота.
Щось таке.
ПРИВИДИ
СЛІДИ
НЕ ТУРБУВАТИ
Гей.
Буне.
ВОСКРЕСІННЯ
Анно.
-Що? -Де, у біса, моя донька?
Вона не з тобою?
Мамо?
Як справи, Роуз?
ОСТАННЯ ВЕЧЕРЯ
Уявіть,
пропану на 30 або 40 днів.
Принаймні!
І на цілий рік напоїв та харчів.
Я казав їй. Я ж казав?
Я казав тобі, еге ж? Я казав. Казав.
Правда? Казав я тобі про це місце?
Я їй казав.
Вона мені не вірила, але я їй казав.
Вип’ємо за ці запаси…
вина й пропану.
Ми колись робили вино.
Моя сім’я.
Ми жили на пагорбі.
Я знав про це місце.
Я… Можеш їх спитати.
Я їм казав.
Можеш спитати їх.
Я знав про це місце.
Ти бачиш це?
Я бачу.
Якщо будеш зі мною…
я покажу тобі багато цікавого.
Так, я знаю багатьох людей.
М’які ліжка.
Міцні двері.
Знаєте, я можу гарантувати,
що тут немає заражених.
Зовсім.
Нікого.
Ти впевнений?
Звісно, я впевнений.
Перевірив усі кімнати?
-Авжеж, я перевірив усі кімнати! -Ні, не перевірив.
Що?
Ти не перевірив усі кімнати, бо вони тут є.
Що ти мелеш?
Не слухай її. Це якась чортівня.
З усією повагою, шановна,
тут їх немає.
Так, добре.
Мені насправді плювати.
Я лише хочу перебути цю ніч.
Скільки завгодно ночей.
Може, і так.
Може, і так!
За всі ночі!
А як же посадкова смуга?
До дідька її.
Так, до дідька її.
Ти розумієш мене?
Я зараз схиляюся
до варіанту послати все під три чорти.
Я краще матиму дах над головою
й гарячу їжу.
А потім що?
Немає ніякої смуги.
Він каже, що є.
Він каже?
Так.
Якщо він не бреше.
Гей, я не брехун.
Я казав тобі, що завжди кажу правду.
-Хіба я збрехав? -То вона існує?
Так, бляха, існує.
І вона близько?
Так!
Тоді навіщо нам залишатися?
-Він не казав, що треба. -Казав.
-Ні. Я казав… -Він сказав, що можна.
Правильно!
Слухай маму. Чуєш?
Пішов ти.
Гей!
Що за неповага?
Я не хочу проблем.
Я просто трохи стомився.
Звісно.
Я пройшов довгий шлях.
Розкажи мені про нього.
Схоже, що ви вже давніше знайомі, еге ж?
О, так.
Давніше.
Знаєте, зі мною таке постійно стається.
Я зустрічаю людей.
Ми йдемо одним шляхом,
а потім, з якоїсь причини або без причини,
розділяємося. Ми розділення.
А потім я зустрічаю їх знову.
Через кілька місяців,
але вже в іншому місці.
Ми ніби
лососі…
Пливемо проти течії,
але
в одній річці.
Можливо…
Можливо, нас залишилося вже небагато.
Твоя правда!
Так, це правда.
То чому б нам не піти на посадкову?
Гадаю, краще спитати…
навіщо це нам?
Щоб сісти на літак.
І куди полетіти?
В інше місце.
Ага, в інше місце.
Люди завжди хочуть туди, де їх нема.
Завжди шукають
горщечок із золотом на кінці веселки!
Моя люба…
ти зможеш знайти рай на Землі, якщо захочеш.
Або пекло, розумієш…
Вибирати тобі.
Бачиш, що мені доводиться терпіти? У неї не всі дома.
Можливо, іншого місця не існує.
І краще перечекати тут.
Протягнути час.
Так.
Тобі легко казати.
Та невже?
Чому це?
Ти знаєш.
Анно.
Ні, нехай скаже.
Продовжуй.
Скажи чому.
-Бо ти вмираєш. -Гей!
По ньому й не скажеш.
Ми пройшли довгу дорогу.
Вона стомилася.
Так.
Я розкажу вам історію.
Будь ласка.
Розумієте,
я був мертвий.
Я був по той бік. І бачив усе.
-Я тобі вірю. -Повір, брате.
Я лежав у канаві,
серед мертвих.
На поживу щурам і жукам.
Я був мертвий.
Це прикро чути.
Але я піднявся.
Дивовижно.
Добре сказано.
Річ у тім,
що в мене залишилися запитання.
Коли я лежав у тій канаві…
і спускав дух…
я чув голос своєї матері.
Вона благала мене.
Кликала мене на ім’я.
Хотіла, що я розкаявся,
поки не пізно.
Бо хто його знає.
Навіть якщо ні в що не віриш,
підстрахуватися не завадить.
А потім…
вона сказала, що дуже сумуватиме без мене.
Тож краще мені
робити все, що належать, щоб потрапити в рай.
І знову її побачити.
Розкаятися.
Саме так.
І ти зробив це?
Ні.
Ще ні.
Але, бляха.
Я знаю, де мені місце.
І це вже ніяк не змінити.
Анно.
Я принесу десерт.
НІЧИЯ
Вибач.
Усе це…
Затягнуло мене.
Я тепер інша.
І неважливо, чи я собі така подобаюся.
Це моя натура.
Пильнувати її можу лише я,
і більше ніхто.
Усе до біса просто.
Моє життя має один сенс.
І це вона.
Тож хто хоче, може
просто звалити.
Бо ти, очевидно, приречений.
Тож…
Мені не шкода.
Я б хотіла цього…
але ні.
Я не мала вибору.
Боже.
Я лише хотіла трохи перепочити.
Хоч на мить спокою.
А остання ніч лише додала мені втоми.
Ну…
Що було, те було.
Піду перевірю десерт.
ДЕСЕРТ
Що ти, бляха, накоїла?
Ми йдемо.
ДОЛИНА
Коли ми доберемося до смуги?
Завтра.
У долині буде тепліше?
Так, мабуть.
Ти сказав, що світитиме сонце.
Справді?
Так, казав.
Гей!
СПОЧИНОК
Де вона?
Знаєш…
Щоразу, як я заплющую очі, я…
мені здається, що вже не розплющу їх.
Але якось…
Я прокидаюся.
Можливо, я на когось чекав.
Ти розумієш мене?
Ну от,
я знав, що ти сильна.
Ти завжди готова до всього.
Ти все помічаєш.
Ти мала рацію.
Про мене.
Я вже затримався на цьому світі.
Та не зміг померти.
Не тут.
Не так.
Не смертю решти.
Але…
Я нарешті знайшов своє місце спочинку.
Це все, що я хочу.
Просто трохи перепочити.
Але…
Я не зміг сам.
Краще підстрахуватися, бо хто його знає.
Тож…
можеш допомогти старому другу?
Я б зробив це для тебе.
Зроби це.
Благаю.
Усе гаразд.
Сміливіше.
Добре.
Я ще досі привабливий?
Не залишай свою матір.
Ніколи.
Подбай про неї.
Давай.
Ось так.
Усе добре.
Переклад субтитрів: Юлія Павлюк