‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎ÎNTÂLNIRE
‎Ce dracu' vrei?
‎N-o să te împușc, frate.
‎Stai așa!
‎E curată.
‎Bine?
‎Da.
‎Știam că ești tu. Știam eu!
‎Nu știai nimic.
‎Recunosc mersul ăla de la distanță.
‎Frate, te cunosc.
‎Nu prea cred.
‎La naiba! Simt că te cunosc.
‎- Uite, omule… ‎- Nu-mi bat joc de tine.
‎Te urmăresc de mult.
‎Știu. Nu-ți vezi de treaba ta?
‎Da…
‎Mereu ai fost haios.
‎Tot ce spun e ‎că nu sunt mulți oameni prietenoși.
‎Mă cheamă Braithwaite.
‎Nu-ți sună cunoscut?
‎Nu.
‎Dacă tot vorbim pe tema asta, ‎pe mine cum mă cheamă?
‎Ia să vedem!
‎Îmi pare rău.
‎Mă pricep la fețe. Cu numele, nu prea.
‎Nici eu.
‎Kevin! Nu-i așa?
‎Da! KK! Ce faci, omule?
‎Nu sunt KK, frate.
‎Nu te cunosc, frate.
‎Nici tu pe mine.
‎- Să ne vedem de drum. ‎- Ba te cunosc.
‎Nu vorbesc în dodii. Te cunosc!
‎Îți promit că o să râdem de faza asta ‎când îmi pică fisa, sunt sigur.
‎Mă îndoiesc de asta.
‎Nu contează dacă am dreptate, frate.
‎Dar nu putem rămâne pe drumul ăsta, ‎sau o să dăm de dracu'.
‎Știu un loc unde putem merge.
‎Știu o potecă, dar nu va fi ușor.
‎Ascultă la mine.
‎Mi-am pierdut echipamentul ‎fugind de unul rapid.
‎Era al dracului de rapid!
‎Mă gândeam să facem echipă.
‎Doi frați din cartier, ca pe vremuri.
‎Mai bine decât să umbli cu străini.
‎Ai putea cunoaște un canibal sau așa ceva.
‎Ai mâncat pe cineva?
‎- Ce? ‎- Ai mâncat pe cineva?
‎Nu de plăcere, zic.
‎Uite, frate, nu au rămas ‎multe praguri necălcate…
‎dar nu mă înhăitez cu cineva ‎care l-a trecut pe ăsta.
‎Păi…
‎Toți avem standardele noastre.
‎Poți să știi!
‎Amin! Rahat!
‎Încotro mergi?
‎Ești bine? Te-ai rănit?
‎N-am nimic.
‎Nu mi-ai răspuns la întrebare.
‎Am o hartă.
‎Știu o potecă.
‎Cine ți-a spus despre ea?
‎Derek, nu?
‎Da, Derek! Sau Darrell?
‎Nu arăți ca un Darrell.
‎Cum ți-am spus, nu rețin numele.
‎Da. E pe aici.
‎Ți-aș arăta, dar, știi tu…
‎e prima noastră întâlnire.
‎Uite…
‎Dacă o să mori în somn ‎și o să începi să mormăi,
‎e cazul să mă anunți, băiețaș.
‎Sunt în formă maximă.
‎Dacă nu sunt mort deja.
‎Și atunci ce mai contează?
‎Rahat!
‎Dacă tu ești mort, și eu sunt.
‎Spears.
‎Nu e ăsta.
‎Haide!
‎CALUL PALID
‎Când eram pe dealuri, ‎era să-mi pierd ambele urechi, frate.
‎Mi-au degerat. ‎Nu le-am simțit vreo două zile.
‎Încă nu mi-am revenit. ‎Încă mă dor când bate vântul.
‎Dar măcar aud bine acum.
‎Sau așa mi se pare.
‎Bunicul meu era surd de o ureche,
‎deci auzea doar ce voia să audă, ‎știi ce zic?
‎Știu de unde ești.
‎Lita cea Mare.
‎Nu i-o trăgeai pe vremuri?
‎Vorbești mult.
‎Da, era multă. Foarte multă.
‎- Ce e? ‎- Nu-s expert,
‎dar recunosc rahat proaspăt.
‎E pe aici, pe undeva.
‎Uite!
‎- Dă-mi pușca. Trag bine. ‎- Mă descurc.
‎Ascultă!
‎Dă-l dracu' de iepure, ne trebuie calul.
‎Dacă ratez, am pus-o.
‎Și dacă nu ratez, ‎s-ar putea să nu fie singur.
‎- Cât avem de mers? ‎- Cinci zile, poate șapte.
‎O săptămână, pe bune? De ce n-ai tras?
‎Calul rămâne pe loc ‎după ce împuști călărețul?
‎Nu gândești limpede.
‎Uite cum stau lucrurile, frate.
‎Nu avem mâncare, adăpost, apă sau foc, ‎iar soarele apune.
‎N-avem nici cal.
‎- Randall. Da, ăsta e. ‎- Ce?
‎- Erai paznic la Bottoms Up. ‎- Ți-am spus numele meu.
‎Dacă nu încetezi, fac urât.
‎Ce ai de ascuns, tinere?
‎Nu mai îndruga prostii.
‎Nimănui nu-i pasă ce ai făcut.
‎Toată lumea o ia de la zero.
‎Nu ți-a rămas decât cuvântul.
‎Zise tipul care ne-a adus aici nepregătiți ‎și fără direcție.
‎Eu merg în direcția asta, atât.
‎Dacă vrei să mergi cu mine, ‎nu te pot împiedica.
‎Dar ascultă la mine.
‎Poți să mergi și încolo.
‎E o țară liberă, băiețaș.
‎Nu zău!
‎Nu. Ce faci?
‎Mă joc, băiețaș.
‎E ceva sub el. Împușcă-l în cap.
‎Nu irosesc gloanțele.
‎Nu pleacă nicăieri.
‎Pe deasupra, aș face gălăgie, înțelegi?
‎Omoară-l.
‎La naiba!
‎Formă maximă, zici?
‎- Sunt chibrituri? ‎- O să aflăm.
‎Dacă erai destul de mare ‎să mergi cu bicicleta,
‎aveai o brichetă sau chibrituri la tine.
‎Sper că avea țigări la el.
‎Mor de poftă.
‎Da, soarele răsare și pe strada mea!
‎Așa da!
‎Asta e doar felul întâi.
‎- Desertul vine imediat! ‎- Doamne!
‎Doisprezece cartușe. Unul pe țeavă.
‎Treișpe norocos, frate!
‎Nu-l folosi dacă nu e nevoie.
‎Ia-l, frate.
‎- Mulțam! ‎- Am rămas în viață până acum.
‎- Mai ales fiindcă sunt tăcut. ‎- Mă îndoiesc.
‎Mereu ai fost amuzant.
‎Haide… Tipul avea băutură și un pistol.
‎Trebuia să aibă ceva de făcut focul.
‎A făcut focul aici.
‎L-a făcut el cu ceva.
‎Da, hoitul ăsta a avut ceva.
‎Așa mai vii de-acasă! ‎Știi cum se folosește?
‎Îi dau de cap.
‎O să-mi folosesc abilitățile de cercetaș.
‎Cercetaș pe dracu'!
‎- Știi tu. ‎- Nu știu nimic.
‎Adu crengile alea de acolo
‎și fă un teanc de vreascuri.
‎- Bine? ‎- Bine.
‎Asta e.
‎Te descurci?
‎Să vedem!
‎Așa vezi!
‎E greu.
‎- Sigur faci ce trebuie? ‎- Nu fac greșit.
‎Ce n-aș da pentru o țigară!
‎Nu e amuzant!
‎Dar ce aș face pentru o bucățică, ‎aia e cu totul altceva.
‎Știi ce zic?
‎Știi la ce mă refer.
‎Așa! Ai gândit bine.
‎Bună idee!
‎Uite cum facem.
‎Când sar scânteile, suflăm.
‎- Bine. ‎- Pregătește-te.
‎Haide! În regulă.
‎Așa! Hai!
‎- Haide! ‎- Așa! Mai pune!
‎- Așa! ‎- Haide!
‎Fum!
‎- Așa! Hai! ‎- Așa vezi!
‎Da.
‎Haide!
‎- Aia e! ‎- Rahat!
‎Da!
‎- Da! ‎- Da!
‎CĂLDURĂ
‎Frățioare!
‎Nu credeam ‎că whisky-ul o să-ți închidă clanța.
‎Așteptam…
‎cazul cel mai rău.
‎Dă-o naibii!
‎Mai bine mă bucur acum.
‎Decât să mor cu ea.
‎Ia!
‎Aș ucide pentru o gogoașă.
‎Dacă mănânc aia, sunt mort.
‎Am alergie la alune.
‎Ce nasol!
‎- Alergie la alune? ‎- Da, frate!
‎I-auzi!
‎Trebuie să mănânc tot singur.
‎Du-te naibii!
‎Dă-mi sticla aia, frate!
‎Poftim!
‎Nu te mai prosti. Dă-mi sticla.
‎Du-te dracului!
‎Rahat!!
‎Frățioare!
‎Strada 6.
‎Afurisita de stradă 6.
‎De acolo te știu.
‎Ești fratele mic al Marelui James.
‎Da.
‎Nu auzisem de alergii la alune ‎până la tine.
‎Știam eu!
‎Da, te-ai umflat ca un balon odată.
‎Mâncaseși un sandviș cu unt de arahide.
‎Era kriptonita ta, frate.
‎Nu-i așa, micuțule?
‎Nu-mi spune așa.
‎De unde-l știi pe fratele meu?
‎De unde-l știa și restul lumii.
‎Lucram pentru el.
‎Toți au lucrat pentru MJ, nu?
‎- Nimeni nu-i spunea așa în față. ‎- Da.
‎Eu îi spuneam.
‎Mașina aia…
‎- Îți amintești? ‎- Nu o suportam.
‎Ce dracu' era aia?
‎Nu știu. Nu te poți despărți ‎de unele lucruri.
‎- Dar avea bani. ‎- Întotdeauna.
‎Da.
‎Auzi…
‎Odată i-au spart-o doi vagabonzi.
‎S-au futut pe bancheta din spate.
‎Dă-mi sticla aia.
‎Mirosea a cur și coaie transpirate.
‎- Și tot n-a scăpat de ea. ‎- Frățioare!
‎Nu-și lua alta, oricâți bani ar fi făcut.
‎„Amintește-ți întotdeauna de unde vii.”
‎Îmi zicea asta de fiecare dată ‎când mă luam de el.
‎Da.
‎Știi, nimeni…
‎nu știa de unde vin frații James.
‎Dar nu ne amintim de Marele James.
‎Nu.
‎Micul James…
‎a păstrat amintirile proaspete.
‎„Micul James taie numele.”
‎Asta spunea fratele tău.
‎Ai tăiat multe nume.
‎Pe unele le știam.
‎Totul s-a schimbat.
‎Ce-a fost a fost, nu?
‎Ce s-a ales de banii Marelui James?
‎Se zice că i-a ascuns undeva. Așa e?
‎Ce-a fost a fost.
‎Așa e. Ce-a fost a fost.
‎- Ești bine, omule? ‎- Rahat!
‎- Dă-mi să văd. ‎- N-am nimic.
‎- Dă-mi să văd. ‎- Lasă-mă.
‎Hai să vedem.
‎- Dă-te înapoi, frate! ‎- Lasă-mă să mă uit.
‎Termină!
‎Ba pe naiba! Al dracului…
‎Asta vrei? Să te văd!
‎Rahat!
‎Ticălosule…
‎Să te văd!
‎RATĂ DE SCHIMB
‎Rahat!
‎Ridică-te.
‎- Băi! ‎- Ce e?
‎Rahat!
‎Ai auzit asta?
‎Căcat!
‎Dacă-l împușcai pe ăla mai devreme, ‎n-aveam problema asta.
‎- Poate. ‎- Crezi că ne urmărește?
‎Poate. Dacă e Doamna-cu-coasa, ‎i-am dat flit de două ori.
‎În același moment, ‎dar se pune de două ori.
‎Dacă e doar un dobitoc pe un cal,
‎îl împușcăm în cap și călărim.
‎- Ce zici? ‎- Trebuie să ne mișcăm.
‎Dar plouă și e frig de mori.
‎Vrei să aștepți aici, ‎să-ți mănânce ăia fața?
‎- Nu zici rău. Ia geanta. ‎- Bine.
‎Apropo, te-am făcut arșice. Haide!
‎- Căcat! ‎- Haide!
‎Hai sub copac, poate se oprește ploaia.
‎Rahat!
‎Să te întreb ceva.
‎Cât de grav e?
‎E doar o rană de glonț. ‎A ieșit pe partea cealaltă.
‎Dacă lovea ceva important, eram mort deja.
‎Vrei să te cred pe cuvânt ‎când nici nu-mi spui cum te cheamă?
‎Rahat!
‎E infectată.
‎Da.
‎Nu e gravă, dar e infectată.
‎Mâine fac ceai de ace de pin
‎și punem sevă pe ea.
‎E antiseptică.
‎Mergem la o cabană.
‎La un lac montan.
‎E destulă mâncare acolo ‎să ne țină un an sau doi.
‎- Apă și arme? ‎- Apa e în lac.
‎Patru puști, suficientă muniție
‎și tot ce-ți trebuie să-ți faci altele.
‎Așa da! De unde știi de ea?
‎E a mea.
‎Am aprovizionat-o mai de mult.
‎Am fost prevăzător.
‎Se poate spune și așa.
‎Da. Frățioare!
‎Auzi…
‎Îți amintești magazinul ‎de la colțul străzii 6?
‎- Cum îi spunea? ‎- Johnson's?
‎Da, Lactate Johnson.
‎Îmi luam înghețată de acolo pe vremuri.
‎75 de cenți bucata. ‎Toți puștii din cartier mergeau acolo.
‎Îți amintești sandvișul ăla ‎de dădea pe afară?
‎- Dublu-Triplu-Top! ‎- Dublu-Triplu-Top!
‎Da, mâncam des acolo.
‎Și limonadă de casă cu căpșuni.
‎Puneam și vodcă.
‎Îi spuneam „Amestecul Braithwaite”.
‎Frățioare…
‎Cu un Dublu-Triplu-Top ‎și un Amestec Braithwaite
‎m-aș simți ca un rege.
‎Da, și eu.
‎- Ploaia nu se oprește. ‎- Nu.
‎Ce e aia?
‎- Ce dracu'? ‎- Mai e una aici.
‎Să plecăm dracului de aici.
‎Arată a chestii de albi.
‎Am mai văzut filmul ăsta. ‎Haide, ia și geanta.
‎E pe aici, frate.
‎- Cine te-a împușcat? ‎- Nu-l cunosc.
‎Nu mai contează. E în trecut.
‎Dacă l-ai vedea acum?
‎I-aș găuri țeasta.
‎Deci contează.
‎Trebuie să dai uitării.
‎Vorbești de iertare?
‎Cam așa ceva.
‎Nu sunt Iisus.
‎Dar nici obsedat de răzbunare.
‎Însă, dacă-mi mai iese în cale, ‎unul dintre noi o să moară.
‎Asta ți se pare dreptate?
‎Nu, e karma!
‎Dacă ți-ar ieși în drum chiar acum?
‎Dacă te-ar privi direct în ochi…
‎și ți-ar spune: „Ce-a fost a fost”?
‎S-ar sfârși într-un fel sau altul.
‎Toți avem socoteli neîncheiate.
‎N-are rost să mai faci calcule.
‎N-am mai călărit niciodată un cal.
‎- Dar tu? ‎- Nu.
‎Eram prăbușit pe podea…
‎cu două gloanțe în spate.
‎La asta mă gândeam.
‎Că n-am mai călărit.
‎Nu știu de ce. Nici nu-mi plac caii.
‎Iar de dimineață…
‎când moartea îmi dădea târcoale,
‎mi-am amintit de faza asta.
‎N-am mai călărit.
‎Sunt frumoși când aleargă, nu?
‎Rahat!
‎- Ai auzit? ‎- Da.
‎Rahat!
‎Vin încoace! Haide, trebuie să fugim!
‎Încă unul!
‎Hai, să mergem!
‎Dă-te jos!
‎Dă-te de pe mine! Dă-te jos!
‎E arma mea!
‎Ia scaunul ăla!
‎Mișcă!
‎Rahat!
‎Ești bine?
‎Trebuie să fiu.
‎Ține!
‎Mersi!
‎Ce dracu'?
‎Ce naiba e asta?
‎L-AM VENERAT
‎Nu știu.
‎NE VOM ÎNĂLȚA
‎Auzi…
‎Uite!
‎Sfinte Sisoe!
‎Ce duhoare!
‎Ați ajuns.
‎Da.
‎Suntem aici.
‎Deci?
‎Ce s-a întâmplat aici?
‎Tu erai ultimul la rând, ‎dar n-ai putut s-o faci?
‎Te așteptam pe tine.
‎Mulțumesc.
‎Cred că am băut prea mult.
‎Respiră pe gură.
‎Ți-am zis eu!
‎Ți-am zis că-s chestii de albi.
‎Sunt obosit.
‎Da.
‎MICUL JAMES
‎Rahat!
‎E fie la stânga, fie la dreapta.
‎Dă-mi un moment, să-mi aduc aminte.
‎Poate e drept înainte.
‎Nu cred.
‎Nu?
‎Îmi amintesc acum.
‎Mă așteptam.
‎Încep să-mi amintesc.
‎Micul James tăia numele, nu?
‎Te-am ucis.
‎Așa ai crezut.
‎Te-am găurit de două ori.
‎Trebuia să fie suficient.
‎Păi… uneori nu e.
‎E un miracol, nu?
‎Da.
‎Un căcat de miracol.
‎Nu mă așteptam…
‎să mă împuști de două ori în spate ‎când beam limonadă.
‎Dar nu sunt răzbunător.
‎- Nu? ‎- Nu mai sunt.
‎Nu mai sunt.
‎N-o să mint, mi-a trecut prin cap.
‎Dar știi cum e.
‎Da.
‎- Ce-a fost a fost, nu? ‎- Exact așa!
‎Ce-a fost…
‎Tu…
‎ți-ai pierdut arma.
‎Ce chestie, nu?
‎Da.
‎Nu mai ai de ales.
‎Păi…
‎Mereu avem o alegere, băiețaș.
‎Cea corectă și celelalte.
‎Dar totul e în trecut, nu?
‎Totul s-a schimbat.
‎Oare?
‎Mereu ai fost amuzant.
‎Iar tu ai vorbit mereu prea mult.
‎Da, așa se spune.
‎Sunt foarte frumoși când aleargă.