PAMATĀ DŽULJETAS MAKDENJELAS GRĀMATA MR. & MRS. AMERICAN PIE
Daudzi, ja viņiem jautātu, teiktu, ka lielu bagātību iegūst veiksmes ceļā.
Tēvoci Boregārd.
Bet es varu apliecināt, ka lielu bagātību iegūst…
BOREGĀRDS VOLISS DELAKORTS
…nelaimes ceļā.
Lūdzu, palīdziet!
Pēc katras priekšlaicīgas Delakortu nāves mana daļa no ģimenes bagātības auga.
HORĀCIJS HORNS DELAKORTS
Un auga.
Un pretstatā esošajai ļaužu pārliecībai,
ka es kolekcionēju trofejas no saviem upuriem,
īstenībā es kolekcionēju piemiņlietas no sev mīļiem cilvēkiem.
Pateicības zīmes tiem…
STELLA RŪ DELAKORTA
…kuru neveiksme darīja iespējamu manu veiksmi.
"Kāpēc es?" es jautāju, neuzrunādama nevienu konkrētu.
Kāpēc daži izredzētie dzīvo laimīgu dzīvi, bet citu dzīve apraujas tik agri?
Šos jautājumus es beidzu uzdot, kad uzzināju,
ka bagātība sievieti nepasargā no pasaules nosodījuma.
Ir jāmaksā ar pašas dvēseles monētām.
Protams, kad uzkrāta dzīves pieredze,
cilvēks arī saprot, ka reiz iegūtā bagātība ir jāaizsargā.
Lai kāds būtu šis cilvēks.
Cik lēnprātīgs, krietns un augstsirdīgs.
Galu galā visi apgūst savas veiksmes sargāšanas mākslu.
DŽEDEBEDAIJA HAMILS
Ak dievs.
Maksīna.
Ko es izdarīju?
Viņš pēc mirkļa būtu pārlauzis man kaklu.
Tu… Tu izglābi man dzīvību.
Nē.
- Ko mēs darīsim? - Labi.
Varbūt mums jāuzdod vecais jautājums.
"Ko darītu Norma?"
Maksīna!
- Atjēdzies! - Jā. Labi.
Šajā brīdī ir jādarbojas.
Ko darītu Norma?
Viņa atbrīvotos no līķa pirms Daglasa šāvakara kāzām.
Jā. Malacīte. Labi.
Labi, es aizslēgšu durvis.
Maksīna, paliec ar mani!
Divas lietas ir skaidras.
Micija nemūžam nedrīkst to uzzināt, un Daglass - to, ka tas nav viņa bērns.
Jo, ja kāds no viņiem uzzinās kādu no šīm lietām,
viņi atsauks kāzas.
Maksīna?
Jā.
Labi. Es klausos.
Es klausos.
- Sapratu. - Labi, malacīte.
- Labi. - Labi. Tinam to cīsiņu mīklā.
Labi.
- Labi. Šurp. - Tā. Es aizritināšu viņu pie tevis.
- Labi. - Tā.
- Tā. Labi. - Tad es…
Ko man darīt? Teikt, ka tā bija pašaizsardzība?
- Nē. Maksīna. - Evelina.
- Jā? - Tu pilnīgi noteikti neesi slepkava.
Tava dvēsele ir bez traipa.
Bet, tā kā esam liecinieces, kas notika ar Lindu,
mums visām būtu jāzina, kā šajā pilsētā likums apietas ar sievietēm.
Vispār - jebkur.
- Jā. Jā. Labi. - Tā ir? Labi.
Nu tad… Tā, apsegšu viņa galvu,
- un tu - viņa pēdas. - Labi.
- Labi. Sanāca? - Labi. Tikai… Jā.
- Tev viss labi? Labi. - Jā, labi. Man labi. Ņemam viņu.
- Labi. - Uzmanīgi. Labi.
- Stibījam viņu. - Stibīt? Labi. Pacelšu.
Paga, paga.
- Labi, elpo. - Kur paslēpsim?
Nezinu. Kur neviens nevar atrast.
- Vai. - Mirklīti.
Viņš bija aligatoru someljē, vai ne?
- Ilknis un aste. Viņiem ir dīķis. - Jā.
Tie šo notiesās ka nemetas.
Viņiem patiks atriebība!
- Lieliski. Labi. - Labi.
Labi.
Iebāžam viņu ēdienu liftā un aizvelkam uz manu mašīnu…
- Lieliski. Izcili! - …un tad uz restorānu.
Bet pagaidi.
Evelina, tev ir korvete.
Ak dievs. Pareizi. Daudz par mazu.
Pa tuneli.
Normas rolsroiss pie Delakortu nama. Tam bagāžnieks kā kuģis!
- Ģeniāli. Labi. - Ejam. Labi.
Ak dievs.
- Palīdzi vilkt aiz šīs puses. - Labi.
Viens, divi, trīs.
- Labi! - Uzmanīgi.
Labi.
- Labi. Labi, ņemšu aiz šīs puses. - Atvēršu šo.
- Viens… - Divi, trīs…
Un augšā, un iekšā.
Evelina? Kāpēc aizslēgtas durvis?
- Edijs. - Ko darīsim?
- Ak dievs. Paslēpies. - Kaut kur.
- Te. Kāp iekšā. Nu! - Ko? Evelina.
Kāp iekšā, ātri.
Nāku.
Kāpēc durvis bija slēgtas?
Tāpēc, ka es esmu viena.
Evelina.
Es varbūt par skarbu tevi nosodīju.
Un…
Es gribu ar tevi salabt,
ja tu man zvēri, ka ar Džedu viss ir cauri.
Pilnībā cauri.
Es tev varu garantēt, ka nekad
vairs nemūžam nekas nenotiks.
Taisnība.
- Viņš tagad ir te? - Nerunā blēņas!
Kur tu esi? A?
Viņa te nav, viņa vairs nekad te nebūs!
Nav melots. Piedod.
Evelina, šīs attiecības…
liek man justies nedroši.
Tu par pasauli zini tik daudz vairāk.
Tu esi tik daudz izsmalcinātāka, tu…
- Jo vecāka. - Tu esi…
Saki! Vecāka.
Re?
Skaidrs, ka mums vajag kārtīgāk izrunāties,
bet šobrīd man pirms kāzām ir tik daudz darba.
Piemēram, jāatbrīvojas no līķa.
- Tu tagad varētu iet… - Paga.
…un parunāsim par to vēlāk.
- Evelina. - Man tik daudz darāmā.
Lūdzu, lūdzu, tici man. Parunāsim vēlāk.
Tev bija sekss ar viesmīli ēdienu liftā?
- Mums bija koituss. - Kas?
Mēs nodrāzāmies.
Labi, dabūjam viņu lejā uz… Dabūjam viņu lejā.
Tad mēs noskriesim lejā uz pagrabu un sagaidīsim viņu tur.
Nu, lai notiek, kas notikdams.
Droši vien pēdējā reize, kad parādīšu seju sabiedrībā,
pirms tā olu psihopāte Madža Posta uz mūžu uzspiedīs man Niksona padauzas zīmogu.
Ko tu dari?
Nu, asinu savus ragus.
Ja gribi, aprunāšos ar viņu.
Nē. Vai nāksi?
Jāaizved līgavaiņa torte pie ēdinātājiem.
Un tad tev mani jāaizved uz Delakortu namu palīdzēt Micijai ģērbties.
Nevaru gan, mīļā.
Viss būs jādara pašai.
Es dabūju zelta biļeti.
Starptautiskais briežu ordenis pasniegs man balvu.
Jā, man šodien četros jāierodas The Shiny Sheet.
Viņi fotografēs mani.
Tu neiesi uz labākā drauga kāzām, lai ietu fotografēties?
Dagabū man to novēlētu.
Kāpēc man nekas nepienākas?
Daina, v…
Vai tu mani vairs vispār mīli?
Man jāved torte uz klubu.
KRIEVU SPIEGS PĀLMBĪČĀ
Bez vārda:
par kuru no Pālmbīčas smalkajiem ļaudīm baumo kā par padomju valdības spiegu?
Mēs arī to redzējām.
Klīst baumas, ka vecaiszēns Hūvers nav apmierināts.
Kāds varētu viņam palīdzēt. Ja viņš atlīdzinātu.
Par ko mēs te runājam?
Par mūsu bosu.
Jā, baumas ir patiesas.
Mēs strādājam ar krieviem, kad mūsu intereses sakrīt.
Spiegs grib tikties.
- Kur? - Lēnām!
Mēs kaut ko celsim gaismā tikai tad, ja dabūsim imunitāti.
To var nokārtot.
Spiegs grib tikties ar zvaigžņu reportieri Annu Holideju avīzes redakcijā. Šodien.
Precīzi četros pēcpusdienā.
Viņš grib pastāstīt savu stāsta pusi.
Tā vietā mēs stāstām jums.
Necerēti nostrādāja mūsu raksts bez vainīgā vārda.
Un nu es dabūšu labākās tenkas mūžā.
Nē, nedabūsi.
Es to spiegu satikšu viena.
Apsolu, ka varēsi viņu nointervēt cietuma kamerā.
Bet piedod, Anna.
Nevaru tevi šodien laist The Shiny Sheet tuvumā.
Cik es atceros, es minēju gan, ka bija koituss,
tikai nekonkretizēju, ar ko.
Nu, nevaru teikt, ka esmu priecīga, ka viena no manām čomenēm
noklusē tādu lietu.
Kandžiniek?
- Ei? - Kas tas ir?
- Tur kāds ir. - Ko?
Šurp, ātri.
Uzliec viņam kaut ko no tā. Apklāj līķi! Ātri.
- Kurš te lejā ir? - Šis nav pietiekami liels.
Tā, labi. Izskatās, ka klājam galdu.
Tā nebiju es.
Mērij.
Kur tā nebiji tu?
Es dzirdēju kņadu un šāvienus.
- Par ko tu runā? - Nedzirdēju, ka kādam iešautu mugurā.
Man…
Man bail, ka esmu zaudējusi savu kandžinieku.
Sašķaidīju Deividsoulu valstsābolu pret viņa galvu.
Un tāpēc viņš mani pameta.
Un, ja es viņu atradīšu,
es viņu nogalināšu.
Esmu nikna.
Un nikni iemīlējusies.
Man ir kāda doma.
Varbūt atdod to man un tā vietā pakliedz uz viņu.
Uz savu puisi.
Varbūt tas ir mans liktenis. Klīst pa šiem senajiem gaiteņiem.
Mūžīgi - meklējot savu pazudušo mīlestību.
Esmu kļuvusi par Brontē romānu.
Kas par likteni.
Varbūt, Mērij.
Bet pēc dažām dienām, kad tu pārdomāsi,
ja Dievs lems, drīz Palm Royale
- būs vaļā baseins. - Jā.
Un tu varēsi uzņemt D vitamīnu, kas tev ir vajadzīgs.
Kandžiniek!
Kandžiniek.
Izdevās. Viņa neko nepamanīja. Lieliski.
- Nevainojams aizsegs. - Šādi.
- Šādi? Kājas pa priekšu? - Jā. Aiziet!
- Labi. - Labi. Tūlīt būšu atpakaļ.
Mirklīti.
Kas ir?
Vai Mērija teica, ka iesita kandžiniekam pa galvu ar valstsābolu?
Jā, teica. Kas tad ir?
Džeds ir tas kandžinieks.
Aiz tā visa stāv viņš.
Skraida pa šiem tuneļiem, apmuļķo Mēriju,
apstrādā visas pilsētas sievietes, sūta ziņas Micijai.
Ak tu pasaulīt, viss ir loģiski.
- Ak nē. Nē, nē, nē. - Kas ir?
Es nupat atskārtu, ka dalījos mīļākajā ar Miciju un Mē…
Mēriju.
- Nu, tu zini, ko tas nozīmē? - Ko?
Jūs trīs esat eskimosu māsas. Uz mūžu.
Es nekad neesmu to izteicienu dzirdējusi,
bet varu apjaust tā nozīmi, un man ir sajūta, ka vemšu.
Laikam pareizi būtu "inuitu".
Zinu, ka Edijs uz tevi dusmīgs.
Un tas noteikti ir grūti.
Bet domāju, ka viņš tev piedos…
jo tiešām ticu, ka viņš tevi mīl.
Un tici man, tas šajā pilsētā ir retums.
Tāpēc, lai kas notiktu,
uzskati, ka esi viena no veiksminiecēm.
Zini, Maksīna, kas ir smieklīgi un, godīgi sakot, par daudz ko liecina?
Neviens nekad nav teicis, ka veicies Edijam.
Ne reizi.
Biju tā pārņemta ar visu, kas, manuprāt, bija jādara, lai viņu noturētu.
It kā es būtu necienīga.
Un, jo vairāk es par to domāju, jo vairāk mana, ja ticētu psiholoģijai,
jo vairāk mana zemapziņas motivācija pārgulēt ar Džedu
kļūst ļoti skaidra.
Kādā ziņā skaidra?
Ej augšā pēc rolsroisa atslēgām, lai varam šo nodarīt.
- Jā. Daudz jāapsmadzeņo. - Ej!
Labi, neviena nav.
Nu nekā.
Drīkstu ienākt?
Te ir FIB.
Ko? Kā viņi jau varēja uzzināt?
Tu pazudi.
Piedod. Bija jāglābj mana laulība.
Bet kāpēc tagad esi te?
Hūvers bija licis noklausīties ofisus, mēs esam ierakstā.
Nu… darbībā.
Man jādara, kā viņi liek, vai mani atmaskos.
"Kā viņi liek"? Proti? Kas jādara?
Man pavēlēts šodien četros ierasties The Shiny Sheet.
Viņi…
Viņi pavēlēja nogalināt.
- Labas ziņas. Ne mūsu dēļ. - Vai izskatos pēc tāda,
- kas var tā nogalināt? - Sliktās - Tomam kāds jānogalina.
Ir cits ceļš.
Esi brīvs!
Man ir bērni.
Viņi tevi mīlēs tādu, kāds esi.
To es tev garantēju.
Noskūpsti mani!
Kuru, ellē, šodien nogalinās?
Jājautā: kuru vēl nogalinās?
Jā, atceries?
Man jāiet.
Rafael? Esi gatavs? Mēs nokavēsim.
Kas, ellē, ir Rafaels?
Roberta dēls.
Viņš sazinājies.
- Robertam ir dēls? - Jā, paskaidrošu. Ejam.
Rafij?
Pirms Roberts saprata, ka ir homo-momo, viņam Puertoriko piedzima bērns.
Ak vai.
Jā, viņš devās prom un zināmu iemeslu dēļ atbrauca šurp.
Parādījās tas slavenais raksts, Roberta seja bija visās avīzēs.
Rafijs viņu sameklēja, un tad, nu, viņi atkal apvienojās.
- Tik aizkustinoši. - Tā ir.
Rafij, jāiet. Kavējam.
- Bārs, bārs. - Bārs? Labi.
Klasiskie zemesrieksti, Indijas, un tie, draudzenīt, ir dižlazdu rieksti.
Tik interesanti. Paldies, Evelina.
- Sveiks, Robert. - Sveikas, dāmas. Kas jums padomā?
Nekas. Mēs tikai piekāpām aizņemties rolsroisu.
Lai…
Lai to izdekorētu laimīgajam pārim.
Protams, es varu Rafiju uz tiesu aizvest uz savas vespas.
Viņš ir te.
- Nonāci. - Izskatīgs.
Tas ir viņš. Ak tu pasaulīt.
Tik līdzīgs tev.
Laipni lūdzu. Es esmu Maksīna.
- Sveiki. - Tā ir Evelina.
- Burvīgi. - Labdien.
Piedodiet, tu teici, ka braucat uz tiesu?
Jā. Es lūgšu aizbildnību.
Lai viņš var pārcelties uz Pālmbīču, pabeigt vidusskolu,
pavadīt ar mani kādu laiku, lai varam labāk viens otru iepazīt.
Mana māte būs bēdīga,
bet es ienīstu to vīrieti, kuru viņa apprecēja.
Visu laiku uz mani bļauj.
"Esi vecis, Rafael! Kļūsti skarbāks, Rafael!"
Nu, domāju, brīnišķīgi, ka esi te un iepazīsi savu tēti.
Zini, man nebija iespējas iepazīt manu alkoholiķi…
Eskimosu māsu.
- Zini, kas ir eskimosu… - Maksīna, viņiem jābrauc.
Un mums arī ir darbi, ne?
- Jā. - Vai esi braucis ar vespu?
- Nē. - Tas ir forši. Braucam.
Būs jautri. Un lieliska diena. Nāc, ejam.
- Atā, dāmas. - Atā.
- Atā, atā. - Atā.
- Mīlīgi. - Tik mīlīgi.
Labi, klau, pateiksi, kas kļūst vairāk skaidrs
un kāpēc tu… ar viņu.
Pateikšu, kamēr nesīsim šo līķi uz rolsroisu.
- Labi. Labi. - Jādara reizē.
Labi. Labi.
Lai gan man kopā ar Ediju bija interesanti un daudzējādā ziņā motivējoši, man…
man varbūt viņu nevajag.
Vai tu saki, ka vari iedomāties dzīvi
bez vīra vai bez vīra meklējumiem?
Negribas atzīt, bet laikam man ir jūtas,
kas, izrādās, saskan ar tādu lietu, ko sauc…
feminisms.
- Un, ja kādam pateiksi, ka to teicu… - Nē! Es…
- Pie manis tavs noslēpums ir drošībā. - Labi.
Izbarojam šo draņķi aligatoriem!
- Micija. - Apžēliņ.
- Uz turieni. - Jā.
Evelina, tev viss labi.
Paldies dievam.
Es biju pārliecināta, ka Džeds tev ko nodarīs.
Ko? Nē, esmu dzīva, un mēs visi esam dzīvi.
Pagaidām. Bet viņš var izdarīt jebko.
Neizdarīs.
Tu to nezini.
Zinu.
Jo mēs sazinājāmies ar draudzeni Virdžīniju FIB
un pateicām viņai, ka, mūsuprāt, Džeds bija…
ir manas māsas slepkava.
Un viņa izsludināja viņu meklēšanā,
un acīmredzot viņš uzzināja un uz visiem laikiem pameta šo pilsētu.
Jā. Tāpēc tev vairs nekad nebūs jāuztraucas, ka satiksi Džedu.
Ju-hū! Sveiki!
Ieradusies līgavas māsa!
Labi! Asaras!
Tās nav īstas kāzas,
ja lielajā dienā nožēlā un riebumā nešņuksti, dārgā.
Vai te smird pēc līķa?
Nē.
Vai tu varētu vest Miciju augšā un palīdzēt viņai saposties?
Esi gatava? Ejam.
Ejam.
Stūķēsim tevi tajā kāzu kleitā. Ejam.
Bēdas priekā vērsīsim!
Labi.
Jāsteidzas. Kāzas ir piecos.
- Labi. - Nē, braukšu es. Tu esi grausts.
Sveikas, dāmas.
- Sveiks, Daglas. Atā, Daglas. - Daglas.
Oho.
Tu izskaties šausmīgi… labi.
Jūtos pārsteidzoši lieliski, izņemot šos kaitinošos izsitumus.
Maksa, atceries, es vienmēr teicu -
kolīdz iedzeru aspirīnu, parādās izsitumi?
Jā, mums nav laika garām runām, mums jābrauc.
Nu, acīmredzot man ir alerģija.
Tas ir ironiski,
ka man jādzer lieli daudzumi aspirīna,
- lai neitralizētu to manu sirdskaiti… - Kas to būtu domājis.
…kas ir ģenētiska un nogalinājusi visus Delakortu vīriešus.
- Vai nav apbrīnojami? - Aizraujoši. Braucam.
Klau, tiksimies tavās kāzās. Labi?
- Man ir… - Jā, Maksa…
- Gribēju ar tevi par to parunāt. - Daglas, mīļais, varam vēlāk?
Klau, es nupat pārdzīvoju…
teju vai nāvi.
Jā.
Un es esmu ar Miciju izveidojis dzīvi.
Dzīvi. Un tā dzīve ir jāgodina.
To nevar vienkārši aizmest kā tādu mēslu.
Nē.
Bērns… Mans bērns ir pelnījis abus vecākus.
Un domāju, ka… Ak dievs, domāju, ka tu no… kā bārene to sapratīsi labāk par jebkuru.
Tāpēc klau. Es esmu…
Esmu mainījis plānu.
Mēs ar Miciju apprecēsimies, piedzims mazais.
Tad dabūsim naudu. Protams, tu dabūsi savu daļu.
Tad mēs ar tevi varēsim oficiāli "izlīgt", kad bērnam būs 18 gadu.
Vai nav ļoti loģiski?
Ak dievs, būšu pirmais Delakortu vīrietis, kas redzēs bērnu izaugam par pieaugušo.
- Maksīna? - Astoņpadsmit?
- Jā. - Kopš šī brīža?
Vienkārši maini plānu.
Jā.
Vai tu šodien iedzēri savu aspirīnu?
- Jā. Ik pa 12 stundām kā pulkstenis. - Nedari to, Maksīna.
Lūdzu.
Tas bērns pat nav tavs, tu āmurgalva.
Ko tu teici?
Micijas bērniņš nav tavs!
Tagad varam braukt?
Jā, braucam.
Tiksimies kāzās, un esi tur, citādi es tevi nogalināšu.
Tu tiešām esi dievīgi skaista.
Mirdzoša.
Micij, kas ir?
Man vienmēr ir bijis puisis.
Un tagad
man būs vīrs.
Un solīšos viņu mīlēt un paklausīt mūžīgi.
Un es domāju, ka man apnicis paklausīt.
Vīra noderīgumu nosaki tu pati.
Bet kā ar mani?
Nu, tiešām mani?
Tavā vecumā es uz to skatījos tā…
ka ir daudz labāk
justies drošībā, nodrošinātai un ka nekā netrūkst,
apdomājot visas tās cerības un sapņus.
Es nebiju piemērota kļūt par badā mirstošu mākslinieci,
jo noteikti neesmu māksliniece. Tāpēc…
Kāpēc gan mirt badā?
Nav viegli sievietei būt vienai.
Paskaties uz Maksīnu!
Dažreiz kāda cita vēlmes ir sievietes labākais ceļš uz varu.
Daina?
Kas noticis?
Ak dievs.
"Dārgā Norma.
Jo mazāk tu dod man, jo vairāk es vēlos dot tev.
Te ir mans vērtīgākais īpašums.
Pēdējā ārpus kolekcijas esošā Faberžē imperiālā ola.
Mūžam tavs, Aksels."
Tiksimies kāzās.
Esam klāt. Paldies dievam, viss teju galā.
ALIGATORU FERMA
Kā tu domā? Šie viņu apēdīs? Ar visām drēbēm?
Ceru. Man nav vēlēšanās atkal viņu redzēt kailu.
Lai gan viņa daikts tiešām bija kā pamatīga sardele.
Ak vai.
Ak kungs. Esam klāt.
Ko? Kur ir ūdens?
Svarīgāk - kur ir aligatori?
"Apkope… Okahampa"?
SLĒGTS APMEKLĒJIET FERMU OKAHAMPĀ
Jābrauc trīs stundas. Nebūsim laikā atpakaļ.
Nu jāizdomā cita vieta, kur līdz vakaram līķi nobēdzināt.
Saldētava.
Daina!
Kā, pie velna, tiki garām Fricim un Jorgenam?
Kāds man samaksās.
Man vienalga, kurš maksās.
Ja vien tā neesmu es…
un tas nav mans vīrs.
Ak dievs. Divpadsmitā imperiālā ola.
Vairs nekad nenovērtē mani par zemu!
Atkārto:
"Tu esi iespaidīgs cilvēks, Daina Donahjū kundze."
"Tu esi cienījama, Daina Donahjū kundze."
Tāds varētu būt tavs otrs vārds.
- "Tev vairs nevajag baidīties." - Mīļā, to neviens nevar tev apsolīt.
Saki!
Dievs ir mans liecinieks, tev vairs nekad nebūs jābaidās.
Kad tu to saki, tie vārdi kaut ko nozīmē.
Protams. Protams, ka nozīmē.
Tas…
Tas, kur tu dzīvo, kā tu dzīvo…
Cilvēks…
Tāds cilvēks kā tu,
kas dzīvo šādā lielā, skaistā mājā, man saka, ka viss būs labi.
Pie velna, pat ja tu man melo, es jūtos nedaudz labāk.
Tāpēc paldies.
Ko niekus.
Es neesmu tik bagāta kā tu.
Bet, dirsā, esmu visai bagāta.
Ko tu gribi par to olu? Es tev došu jebko.
Ja tev tiešām ir tāda vara pār vēlēšanām, kā tu saki…
Perijs Donahjū būs Pālmbīčas nākamais mērs.
Visas vēlēšanu urnas būs piebāztas ar vienu vārdu - Perijs Donahjū.
Zvēru. Ko vēl?
Vairs neko.
Tu laikam viņu tiešām mīli.
Priecājies par savu olu!
Es tev būtu devusi vairāk.
Jā, tas man kļuva visai skaidrs.
Cerams, piepildīsies tavs ziemas Baltā nama sapnis.
Neviens nedrīkst sievietei liegt viņas kvēlāko vēlmi.
Došu tev padomu.
Nekad nesamierinies, ja tev ir ko piedāvāt.
Vai. Domā, viņam te ir auksti?
Jā, Maksīna.
Domā, viņš var paelpot?
Nē, Maksīna.
Ak dievs. Evelina.
Es atņēmu dzīvību.
Maksīna, iesit sev pliķi!
Paldies tev.
Tagad koncentrējies uz augļiem, ko devusi Džeda nelietība
- un tai sekojusī nelaime. - Labi.
Dodamies izprecināt tavu bijušo vīru.
Labi.
Maksīna, kā tu visā šajā turies?
Nu, ko lai saku.
Tu to jautā tīri kā draudzene vai arī sabiedrības reportiere?
Tīri kā draudzene.
Ja tīri kā draudzene, šī varētu būt ļaunākā diena manā mūžā.
Labi. Kur man likt šos?
Daina, izlīdzi man!
Vari palūgt, lai Perijs aprauga Daglasu?
- Ka viņam viss labi. - Labprāt, bet viņš ir aizņemts
ar kaut kādu stulbu briežu fotosesiju The Shiny Sheet.
Viņš dodas uz The Shiny Sheet?
Tā bija rakstīts telegrammā, ko man parādīja. Kas ir?
Toms teica, ka dodas turp, lai kādu nošautu.
- Kas ir Toms? - Roberta slepenais mīļākais no FIB.
Jēzus un Marija!
Nu, šodien FIB tika sniegta informācija,
ka Pālmbīčas spiegs grib satikt mani
The Shiny Sheet šodien četros, lai pastāstītu savu versiju.
Bet, Daina, tu saki, ka turp dodas Perijs?
Četros.
Nu, tieši tad un tajā vietā Toms grasās kādu nošaut.
Perijs nav nekāds padomju spiegs.
Nē. Bet viņam liks tādam izskatīties.
Nu, manā rakstā bija teikts, ka spiegs ir no Pālmbīčas smalkajām aprindām.
Perijs tam nevainojami atbilst.
Turklāt bijis vēstnieks, tuvu stāvošs Niksonam.
Paga. Tad tu saki, ka īstais spiegs to noorganizējis, lai…
lai Toms nošautu Periju un izskatītos, ka Perijs bija spiegs.
Un The Shiny Sheet ir nevainojama vieta.
Nesezonā tā piektdienās ir slēgta.
Perfektais Peramzēns Perijs.
Atkal.
Izklausās, ka tam, kas aiz tā stāv, vienkārši vajag līķi.
Ko darītu Norma?
PĀLMBĪČAS DIENAS ZIŅAS
Nē.
Nē!
- Sveika. - Tas nevar būt.
Diemžēl tiešām var būt un ir.
Ko, ellē, jūs te visas darāt?
Tavas lamatas nav īstas.
Tavs īstais spiegs neieradīsies.
Kurš tad, pie velna?
Sveiki!
Esmu gatavs bildei.
Hloroforms.
No akadēmiskā gada Edinburgā.
Ātrāk.
Dievs, piedod man!
Laid vaļā.
Slēpjamies.
Nu velns. Prom, prom. Velns.
Kāpēc viņš ir sasalis?
Apsveicu, aģent.
Šķiet, esat dabūjis rokā Pālmbīčas spiegu.
Kur, ellē, visi ir?
Mēr Bārnhil?
Micij.
Kas…
Kas noticis? Beidzās?
Daglass kāzas atcēla,
jo kāds viņam pateica, ka tas nav viņa bērns.
Jūtos kā nākotnes pareģe.
Kur ir Daglass?
Bārā.
Arī to varējām paredzēt.
Benij, vēl nenovāciet! Palieciet tepat!
- Paga. Kur tu? - Labi.
Nē, nē, palieciet. Šo es.
Celies augšā no tā krēsla un ej appreci to meiteni!
Nē.
Ej uz turieni un appreci Miciju, vai lai mani sasper visi septiņi zibeņi -
es pati tevi nošaušu.
Aiziet!
Gan jau būs tukši šāviņi. Kā manējie.
Jēziņ.
Ak dievs, tu mēdzi man to pārmest.
Man nav tevis žēl!
Ak dievs, kāds tev ir ego.
Vai tu saproti, ka esmu tev devusi…
esmu tev devusi, devusi un devusi,
cik vien kāds cilvēks var otram dot,
kopš dienas, kad tevi ieraudzīju?
Un pretī es tevi lūdzu izdarīt šo nieku!
Un ne tikai manis dēļ, bet…
Bet arī Micijas dēļ.
Esmu viņai to parādā.
Esmu Evelinai to parādā.
Lūdzu, Daglas, vienkārši…
Izdari to meiteņu dēļ!
Ma…
Man tev kaut kas jāsaka.
Laulība nav nekāds nieks, Maksīna.
Tad kāpēc aizmeti mūsējo tā, it kā būtu nieks?
- Es… - Kāpēc, Daglas?
Tu nelasīsi man lekciju par laulību!
Vai tu esi laimīga?
Kopš pārvācāmies uz šo pilsētu,
mēs esam bijuši tik nelaimīgi.
Un es atceros, ka pirms tam mēs bijām laimīgi.
Nu, patiesi laimīgi, Maksīna.
Tu varbūt jūties šausmīgi.
Bet man šis ir bijis lieliskākais piedzīvojums visā manā mūžā.
Es piezvanīju dažiem cilvēkiem.
Un es gribu atkal lidot.
Tajā vietā es biju tiešām vislaimīgākais.
Zvaigznēm spīdot, vezdams aizmigušas ģimenes pāri pasaulei.
Un tad…
Un tad atgriezdamies mājās, kur tu mani gaidīji.
To es vēlos, Maksa.
Es vēlos atgriezties pie tā.
Tu neizlemsi, pie kā mums atgriezties.
Tu nedzirdi, ko saku.
Es to vēlos.
Es dzirdu, ko tu saki.
Un man vienalga, ko tu vēlies.
Oho.
Jā, tu to ļoti skaidri liec noprast, ne?
Daglas, tev ir jāpieceļas.
Tev ir jāuzliek kaklasaite, jāuzvelk žakete, jābeidz dzert šmigu.
Tev ir jāapprec Micija.
Vai arī tā mīlestība, kas nu mūsu starpā bijusi,
būs galā.
Uz mūžu.
Mūsu attiecības
nekad nebūs galā.
Nemūžam.
Tu dīvainā veidā liec tam izklausīties pēc draudiem.
Jā. Nu, varbūt tā arī ir, Maksa.
Jo mēs ar tevi esam kopā uz mūžu.
Un domāju, tu to zini. Tāda ir patiesība.
Nu! Nāc kopā ar mani!
Nāc kopā ar mani!
Nē.
Tu to nožēlosi.
Tu to nožēlosi!
Nu?
Tur ir kāds nokavējies viesis, tu varbūt gribēsi satikt.
Nokavējies viesis?
Tu zini.
Kāpēc tu turpini rīkot ballītes, kuras izgāžas?
Es ierados uz kāzām
un izdarīt vēl pēdējo gājienu, apelējot pie tavām goda jūtām.
Nu, nedomāju, ka man vairs ir kādas goda jūtas.
Bet spļauj laukā!
Nu, tā kā neviens no mums nevar pretendēt uz to naudu,
es prātoju - varbūt tu gribētu tajā dalīties
ar kādu noklīdušu cilvēku un viņas noklīdušo meitu.
Tas ir galā.
Visi esam zaudējuši.
Nu…
man bijusi iespaidīga dzīve.
Jāsaka, bija visai jautri.
Piedod, ka domāju - esi galētāja.
Zini, mēs daudzējādā ziņā esam pilnīgi vienādas, tev tā nešķiet?
Gatavas darīt gandrīz jebko, lai turpinātu būt tas, kas neesam.
Tavuprāt, kāds var rīkoties nepareizi, bet pareizo iemeslu dēļ?
Mīļā, cilvēks dara, ko spēj.
Un dažreiz ar to nepietiek,
un, kad tā notiek, viņš atrod veidus, kā darīt labu.
Kā gan mēs nebijām draudzenes?
Kad Daglass savā kāzu dienā tevis dēļ pameta manu meitu…
mans aizvainojums aizēnoja manu spriestspēju. Es…
Es ceru, ka tu man piedosi.
Nešķita, ka pieredzēšu šo dienu.
Ka jūs abas saprotaties.
Nu, kā gāja?
Vai Pālmbīčas sabiedrībā būs jauns loceklis?
Man vajag labus jaunumus.
Nu, tiesnesis nedod aizgādnības tiesības vientuļam vīrietim, ja ir ģimene,
tāpēc rīt no rīta man Rafijs jāsūta mājās.
Sirsniņ.
Man tik ļoti žēl.
Man arī žēl.
Par to, ko tev pateicu Šveicē.
Tu nezināji, jo es nedarīju tev zināmu.
Es tevi mīlu, dēls.
Rafij.
Nāc šurp.
Gribu, lai iepazīsties. Tava vecāmamma.
Norma, tas ir mans dēls Rafaels.
Mēs esam ģimene?
Kā tas var būt?
Tas ir labs stāsts.
No šī tomēr sanāca kaut kas labs.
Kaut kas labs.
Rafij, mīļum, aiziesi paskatīties, vai Benijs Bārnhils vēl te?
Sirmi mati, smokings, droši vien piedzēries.
- Jā. - Paldies, sirsniņ.
Maksīna?
Ja tiesnesis grib, ka esi precējies, lai piešķirtu aizbildnību,
nu tad saprecinām tevi!
Klau, Maksīna, nesāc savu…
- Robert. Robert. - …jo tu… Tas ir vājprāts.
Es beidzot varēšu izdarīt to,
ko nekad neesmu varējusi izdarīt.
Proti - dāvāt vīrietim, kuru mīlu…
bērnu.
Maksīna, te ir runa par laulību.
- Un tas ir svarīgs lēmums… - Stulbums.
Tas ir līgums.
Esi paskatījies uz Pālmbīču?
Te neviens neprecas mīlestības dēļ.
Kas mūs padarītu īpašus, jo,
nu, tā nu ir, ka es tevi ļoti, ļoti mīlu.
Man nav gredzena.
Pagaidi.
Panāc.
Šai līgavai vajag kaut ko piemērotāku.
Samaināmies?
Šis gredzens…
vienīgā lieta visā Pālmbīčā, kas ir patiešām mana.
Tam būtu jānonāk pie manas meitas Penelopes.
Kā biju nolēmusi izdarīt viņas kāzu dienā, kas tā arī neīstenojās…
pirms 20 gadiem.
Paldies tev.
Šodien mēs esam sapulcējušies ar…
Varbūt man bija slikta bērnība
Varbūt man bija nožēlojama jaunība
Bet kaut kur manā sliktajā Nožēlojamajā pagātnē
Noteikti ir bijis patiesības mirklis
Jo te esi tu, stāvi tur
Mīli mani
Vienalga, būtu tev vai nebūtu jāmīl
Tāpēc kaut kur manā jaunībā vai bērnībā
Kaut ko labu izdarījusi esmu es
Visam ir kāds cēlonis
Un citādi nemaz nevar būt
Tāpēc kaut kur manā jaunībā
Vai bērnībā
Kaut ko labu
Izdarījusi esmu es
Es nevaru būt Maksīna.
Nevaru vadīt atlikušo mūžu,
visu laiku domādama, vai viņam tā ir vai nav,
vai man tā ir vai nav.
Es redzu, kā tu uz viņu skaties.
Es nevaru tev to sniegt.
Ko tu gribi, Evelina?
Domāju, šajā dzīves brīdī
es visvairāk gribu ko tādu, ko tu man nevari sniegt.
Neatkarību.
Tu esi pārliecināta?
Neesmu bijusi pārliecinātāka.
Gribu, lai saproti, ka es tev esmu daudz par labu.
Es to saprotu.
Dažreiz es šaubos, ka saproti.
Vai mēs izturēsim, mīļā?
Es ceru. Es tiešām ceru.
Edij, pagaidi.
Tu brauc prom?
Jā.
Vari mani aizvest?
Jo te esi tu, stāvi tur Mīli mani
Vienalga, būtu tev vai nebūtu jāmīl
Tāpēc kaut kur manā jaunībā vai bērnībā
Kaut ko labu
Izdarījusi esmu es
Visam ir kāds cēlonis
Citādi nemaz nevar būt
Tāpēc kaut kur manā jaunībā
Vai bērnībā
Kaut ko labu
Izdarījusi
Esmu es
Dāmas un kungi, jūsu priekšā ir
Delakorta kungs un kundze.
Kur viņa palika?
"Savu lomu nospēlēju. Nu man jāskrien."
Oho. Vēl viena kristāla salātbļoda.
Jocīgi.
Mēs paņēmām viņa māju, viņa vārdu,
viņa kāzas un nu viņa kāzu dāvanas.
Man nedaudz Daglasa žēl.
Man nav.
Zini, man…
Man radās kāda doma.
Vai tā iekļauj kādu shēmu?
Nē, tā neiekļauj shēmu.
Vienkārši tādas pārdomas,
kuras nevaru izmest no prāta.
Saki!
Tagad, kad tu oficiāli esi Delakorts,
būtībā, ja tev būtu piedzimis Rafijs
likumīgas laulības laikā,
tas būtu ļāvis tikt pie mazuļa fonda.
Neprātīgi.
Es biju…
precējies ar viņa māti, kad viņš piedzima.
Nu, man tas izklausās likumīgi.
Vai redzi tās debesis Kurām cipars septiņi pielikts ir?
Tās manas, tās manas Tās manas, tās manas
Labi, puiši. Vediet iekšā naudu!
Mīlestība bija paslēpusies aiz stūra
Šī vientuļā sērotāja saucienu izdzirdēja
Mīlestība mani atrada Un mani cieši apskāva
Bungas sitiet Taures pūtiet
Kas par prieku Kas par laimi
Nāku es Laidiet mani
Mazā namiņā no sienas līdz sienai Apburtajā Priekpilī
Senajā, jaunajā Skūpstpilī
Zaļākajā, labākajā, dižākajā No visām vietām
Ja tas ilgs mūžīgi Es priecāšos
Ja vienu īsu mūžu Nu un kas?
Ar vienu īsu mūžu Dziedāšanai pilnīgi pietiek
Klau, mīļais Man jautri bij'
ATVĒRTS LEĢENDĀRAIS DELAKORTU MAZUĻA FONDS
PIEDZIMIS MAZULIS
MAKSĪNA DALĀS BAGĀTĪBĀ!
"KANDŽINIEK, KUR ESI?"
…Ī. N. A.
To izdarīja Maksīna.
Kandžiniek, ko tu ar to domā?
"To izdarīja Maksīna, jē"?
Vai: "To izdarīja Maksīna."
DABŪTS ROKĀ PĀLMBĪČAS SPIEGS
Vienīgais sarežģījums, ka spiega līķis bija cits, nevis tas, ko tu teici.
Vai FIB domā, ka novākuši spiegu?
Pilnīgi noteikti. Citādi mums nebūtu piešķirta imunitāte.
Tad kāda starpība, kura līķis?
Tā kā tagad pat ir vēl labāk.
Pālmbīčas spiedze sev dabūjusi noderīgu peramzēnu.
Paldies.
- Pozē! - Uz to pusi.
DEMOKRĀTI IEŅEM PĀLMBĪČU? DONAHJŪ DOD MĒRA ZVĒRESTU
Viņi noticēja. Es piedalos.
Sauc mani par mīļāko Un sauc mani par nekaunīgu
Mīļais, arī tev atradīšu kādu vainu
Mīļais, mana dzīve Tagad vairs nav bezmērķīga
Esmu sajūsmā un esmu ekstāzē
Mūziku, maestro, es cienīgi eju
Bungas sitiet Taures pūtiet
Kas par prieku Kas par laimi
Nāku es Laidiet mani
Mazā namiņā no sienas līdz sienai
Apburtajā Priekpilī
Senajā, jaunajā Skūpstpilī
Zaļākajā, labākajā, dižākajā No visām vietām
Ja tas būs ilgs un laimīgs laiks
Es priecāšos
Ja īss un sāpēs beigsies
O, nu un tad?
Ar vienu īsu mūžu
Dziedāšanai pilnīgi pietiek
Kas par laimi
Kas par lusti
Kas par līksmi
Kas par baudu
Man jautri
Bij'
Jautri bij'
Oho!
LIELĀ ATKALATVĒRŠANA
Senator, laipni lūdzam lielajā atkalatvēršanā.
- Grāfiene. - Sveikas, dāmas.
Sezonas sākumā teicām, ka ieņemsim šo pilsētu.
Un izskatās, ka mums izdevies.
Paldies, ka nomaksāji nodokļus.
Nepiemini, partnere!
Pasaulīt.
Būt te kopā ar tevi.
Pārvaldīt centru pilsētā, kura pārvalda pasauli?
Velns, mēs varētu būt visietekmīgākās sievietes visietekmīgākajā Zemes vietā.
Lēnām pār tiltu.
Ja esam pārņēmušas Pālmbīču, kas būs nākamais?
Pasaule?
Kas par laimi
Kas par lusti
Kas par līksmi
Kas par baudu
Man jautri
Bij'
Oho
Dārgā Maksīna,
sveicieni no Gaismas pilsētas.
Parīze šajā gada laikā ir tik skaista.
Paldies, ka pārsūtīji tik prāvu žūksni no mazuļa naudas.
Zinu, cik smagi tu nopūlējies.
Tas ļauj man būt brīvai.
Es varu būt, kas vien vēlos, kur vien vēlos.
Tāpēc paldies tev.
Paldies, ka palīdzēji man patiešām pazust.
Lai es beidzot varētu tikt atrasta.
Maksīna, es atradu mīlestību.
Tulkojusi Laura Hansone