ПО РОМАН НА ДЖУЛИЕТ МАКДАНИЪЛ
Мнозина ще ви кажат, че замогването е въпрос на късмет.
Чичо Борегард.
Но от личен опит знам, че богатството…
БОРЕГАРД УОЛЪС ДЕЛАКОРТ
…идва от нещастие.
Помощ!
С всяка ранна кончина в рода Делакорт растеше шансът ми за богатство.
ХОРЕЙШО ХОРН ДЕЛАКОРТ
Растеше.
И растеше.
И противно на сегашните догадки,
според които събирам трофеи от жертвите си,
всъщност събирах вещи за спомен от хората, които обичах.
В знак на благодарност…
СТЕЛА РУ ДЕЛАКОРТ
…към онези, чиято зла участ направи живота ми охолен.
Все се питах защо точно аз.
Защо едни имат късмет, а други си отиват без време?
Спрях да си задавам тези въпроси, когато разбрах,
че късметът не те предпазва от безмилостния свят.
Плащаш с душата си.
Трупайки житейски опит, научаваш,
че домогнеш ли се до богатство, трябва да го опазиш.
Без оглед на това колко е смирен, морален и великодушен човек.
Накрая всеки научава изкуството да пази късмета си.
ДЖЕДЕБЕДАЯ ХАМИЛ 1940-1970
Боже мой.
- Максин. - Какво направих?
Той щеше да ме удуши.
Ти ме спаси.
Недей.
- Какво ще правим? - Така.
По-скоро да си зададем до болка познатия въпрос
какво би направила Норма.
Максин! Съвземи се. Да действаме. Какво би направила Норма?
Би се отървала от тялото преди сватбата на Дъглас довечера.
Браво, така те искам!
Чакай да заключа. Максин, без паника.
Две неща са ясни.
Мици не бива да научава за това, а Дъглас - от кого е бебето.
В противен случай няма да се оженят.
- Максин? - Да.
- Разбрах ти мисълта. - Чудесно.
- Добре. - Да скрием тялото.
- Дай насам. - Ще го търкулна към теб.
- Точно така. - Да кажа, че е било при самозащита ли?
- Евлин. - Максин, ти не си убиец.
Душата ти е неопетнена.
Но след случилото се с Линда
видяхме как правосъдната система третира жените в града.
И не само тук.
- Да, добре. - Нали?
- Аз ще покрия главата, ти - краката. - Добре.
Давай.
- Как си? - Нищо ми няма, да го вдигаме.
Внимателно.
- Завърти го. - Добре, ще го вдигна.
Чакай.
- Почини. - Къде ще го скрием?
Някъде, където няма да го намерят. Чакай малко.
Той беше сомелиер на алигатори, нали?
- В "Зъб и опашка", там има езеро. - Да.
Алигаторите ще го излапат. Страхотно отмъщение!
Супер.
Пускаме го в асансьора и го влачим до колата.
- После - към ресторанта. - Супер!
Чакай. Евлин, та ти караш корвет.
Божке, вярно! Много е малък.
В тунела! Ще вземем ролс-ройса на Норма.
- Има грамаден багажник! Хайде. - Гениално.
- Помогни ми от тази страна. - Ида.
Раз, два, три.
- Раз, два, три. - Внимателно.
- Да отворим. - Ще повдигна от тази страна.
Раз, два, три.
Вдигай и хоп!
Евлин, защо е заключено?
- Еди. - Ами сега?
- Боже, скрий се. - Добре.
- Влизай тук! Бързо! - Какво?
Идвам.
Защо беше заключено?
Защото съм сама.
Евлин.
Май прекалих.
Готов съм да се сдобрим,
но първо ми обещай, че си приключила с Джед.
Със сигурност.
Мога да ти гарантирам,
че повече нищо няма да има между нас.
Вярно е.
- Тук е, нали? - Не говори глупости.
Къде си?
Няма го и повече няма да се весне.
Не е лъжа.
Евлин, връзката ни ме комплексира.
Познаваш света по-добре от мен. Толкова си изтънчена и…
Защото е по-стара.
Кажи го. По-стара.
Ето.
Явно трябва да си поговорим сериозно,
но сега имам работа покрай сватбата.
Да, да те изхвърлим.
- Сега си тръгвай. - Чакай.
- Ще говорим по-късно, много съм заета. - Евлин.
Повярвай ми, после ще говорим.
Спала си с келнерчето?
- Беше задявка. - Какво?
Чукахме се.
- Хайде, да го търкулнем към мазето. - После слизаме там да го поемем.
Е, каквото ще да става.
Сигурно за последно се показвам пред хората,
преди лудата кокошка Мадж Поуст да ме заклейми като курвата на Никсън.
Какво правиш?
Точа си рогата. Ако кажеш, ще говоря с нея.
Не. Идваш ли? Трябва да занеса тортата.
После трябва да ме закараш у Делакортови да помогна на Мици.
Не мога, скъпа, оправяй се сама.
Имам покана от Световния орден на рогача, ще ме наградят.
Днес в 16 ч. трябва да съм в редакцията на "Блясък" за фотосесия.
Ще пропуснеш сватбата на най-добрия си приятел, за да се снимаш?
Дъгабу би ме подкрепил.
Защо да не направя нещо за себе си? Дайна, изобщо обичаш ли ме?
Трябва да занеса тортата.
РУСКИ АГЕНТ В ПАЛМ БИЙЧ
Статията не посочва имена, само пита коя особа в Палм Бийч е шпионин на СССР.
И ние видяхме статията. Говори се, че Дж. Едгар хич не е доволен.
Някой би му помогнал, ако той върне услугата.
- За какво говорим? - За нашия бос.
Слуховете са верни - работим с руснаците, когато е в общ интерес.
- Шпионинът иска среща. - Къде?
Не бързай толкова. Ще кажем само в замяна на имунитет.
Може да се уреди.
Шпионинът ще се срещне с Ан Холидей в "Блясък" днес точно в 16 ч.
Той иска да разкаже своята гледна точка. А ние казваме на вас.
Статията ни надмина очакванията ни.
- И сега ще имам новината на живота си. - Нищо подобно.
Сама ще се срещна с шпионина.
Обещавам да ти уредя интервю с него от затвора.
Но съжалявам, Ан, днес не мога да те пусна в "Блясък".
Наистина споменах, че имах задявка, но не уточних с кого.
Разочарована съм - една от дружките ми да крие такава тайна.
Контрабандисте?
- Ехо? - Какво има?
- Идва някой. - Какво? Бързо насам.
Нахвърляй неща върху тялото да го скриеш.
- Кой е там? - Това не е достатъчно голямо.
Изглежда така, сякаш редим маса.
Не бях аз.
Мери!
За какво става дума?
Чух някаква свада и изстрели.
- Какво? - Не чух да застрелват някого в гърба.
Боя се, че изгубих контрабандиста си.
Счупих кълбото на Дейвидсол на главата му и той ме изостави.
Само да го намеря, ще го убия!
Толкова съм бясна. Побесняла съм от любов.
Предлагам ти да ми дадеш това нещо
и просто да се накрещиш на гаджето си.
Навярно така ми е писано. Да скитам по тези празни коридори.
Вечно да търся изгубената си любов.
Като героиня от роман на Бронте. Каква съдба!
Боже, може и така да е, Мери, но след няколко дни ще се опомниш,
а басейнът в клуба скоро ще отвори.
И ще си набавиш витамин Д, имаш нужда.
Контрабандисте!
Успяхме, нищо не заподозря.
- Супер прикритие. - Насам.
- Насам ли? С краката напред? - Да.
- Така. - Сега се връщам.
Чакай малко.
Какво?
Мери не каза ли, че е ударила контрабандиста по главата?
Да, защо?
Джед е контрабандистът.
Той е стоял зад всичко това.
Обикалял е тунелите, заблуждавал е Мери,
манипулирал е жените в града, пращал е съобщения на Мици.
Боже, сега ми се изясни.
- О, не. - Какво има?
Току-що осъзнах, че съм делила любовник с Мици.
И Мери.
- Знаеш ли какво значи това? - Не.
- Трите сте баджаначки до живот. - Не знам какво е това.
- Само подозирам и от това ми се гади. - Мисля, че така се казва.
Знам, че Еди се разстрои, сигурно е неприятно.
Но ще ти прости,
защото те обича.
В този град това е рядкост.
Та каквото и да стане,
считай се за късметлийка.
Знаеш ли кое е странно и доста показателно?
Никой веднъж не каза, че Еди е късметлията.
Нито веднъж.
Бях се увлякла да му угаждам, за да го задържа, сякаш бях недостойна.
Ако вярвах в психологията, то колкото повече се замислям,
толкова повече ми се избистрят подсъзнателните ми мотиви да спя с Джед.
В смисъл?
Иди за ключовете на ролс-ройса и да приключваме.
- Отивай. - Има много за осмисляне.
Няма никой.
Грешка.
Може ли да вляза?
От ФБР са тук.
Как разбраха толкова бързо?
- Ти изчезна. - Трябваше да спася брака си.
А защо си тук сега?
В участъка е имало микрофони, записали са ни.
Хванати сме в крачка.
Не правя ли каквото ми кажат, ще ме разкрият.
Какво искат да правиш?
Днес трябва да се явя в "Блясък" в 16 ч.
Заповедта е да стрелям на месо.
- Не е за нас. Том ще убива някого. - Приличам ли на човек, който би убил?
Има друг начин.
Бъди свободен.
- Децата ми… - Ще те обичат какъвто си, гарантирам ти.
Целуни ме.
- Кого ще убият днес? - Въпросът е кого още. Забрави ли?
Ще тръгвам.
Рафаел, готов ли си? Ще закъснеем.
Кой е Рафаел?
Синът на Робърт, писал му е писма.
- Има син? - Да, ще ти обясня. Ела.
Рафи?
Преди да се примири с ориентацията си, Робърт имал дете в Пуерто Рико.
Боже.
Напуснал страната си и дошъл тук по тази причина.
После лицето му се появи във всички вестници.
Рафи го издирил и се събрали отново.
- Трогателно е. - Знам.
Рафи, хайде.
- Зад бара. - Добре.
Имам фъстък, кашу, а това е лешник.
Колко интересно! Благодаря.
- Здрасти, Робърт! - Здравейте, какво правите?
Нищо, само дойдохме за ролс-ройса.
Да го украсим за щастливата двойка.
Няма проблем, ще закарам Рафи до съда със скутера.
Той е тук.
- Ето те. - Боже мили!
- Ето го и него. - Одрал ти е кожата.
Здравей, аз съм Максин.
- Здрасти. - А тя е Евлин.
Очарована съм.
До съда ли каза, че отивате?
Да поискам попечителство, за да го преместя тук, да завърши гимназия
и да прекара известно време с мен, да се опознаем.
Мама ще е разстроена, но не харесвам мъжа, за когото се омъжи.
Постоянно ми крещи:
"Бъди мъж, Рафаел, стегни се".
Прекрасно е, че си тук да опознаеш татко си.
Аз така и не опознах алкохолизираната си…
сестра баджаначка.
- Да знаеш какво значи… - Трябва да тръгват, а и с теб сме заети.
- Да. - Карал ли си скутер "Веспа"?
- Не. - Ще ти хареса, хайде.
Ще се забавляваме, денят е идеален.
- Чао, дами. - Чао.
- Сладки са. - Много.
Ще ми обясниш ли защо си била с него?
Първо да го пренесем в колата. Имаме да свършим куп неща.
Въпреки че с Еди се чувствах добре в много отношения,
може би нямам нужда от него.
Нима можеш да живееш без съпруг или без да си в търсене на съпруг?
С неохота си признавам, че имам чувства,
които се припокриват с онова, което наричат…
феминизъм.
- Само посмей да ме издадеш! - Няма.
- Ще пазя тайната ти. - Добре, да нахраним алигаторите.
- Мици. - За бога! Давай го насам.
Евлин, добре си!
Слава богу! Бях убедена, че Джед ще ти направи нещо.
Какво? Не, жива и здрава съм, всички сме.
Засега, но е способен.
- Нищо няма да направи. - Откъде знаеш?
Знам, защото се свързахме с приятелката си Вирджиния от ФБР
и й казахме, че според нас Джед беше… е убиецът на близначката ми.
Тя го обявила за издирване
и като научил, избягал от града.
Така че повече няма да му видиш очите.
Здравейте! Ето я главната шаферка!
Браво - сълзи.
Няма да е истинска сватба,
ако не плачеш от съжаление и погнуса на големия ден.
- Мирише ли ви на труп? - Не.
Нещо против да заведеш Мици горе и да й помогнеш?
Готова ли си? Хайде.
Да те намъкнем в сватбената рокля.
Не свъсвай вежди, а се усмихни.
Трябва да побързаме, сватбата е в 17 ч.
Аз ще карам, ти си зле.
- Привет, дами. - Здрасти и чао, Дъглас.
Изглеждаш адски добре.
Чувствам се изненадващо добре, като изключим този досаден обрив.
Макс, помниш ли, че от аспирина ми се появява такъв обрив?
Нямаме време, трябва да тръгваме.
Очевидно съм алергичен.
Иронията е, че трябва да пия шепи с аспирин,
за да противодействам на това сърдечно заболяване.
Било вродено, избило всички мъже в рода.
- Удивително! - Много. Да вървим.
- Ще се видим на сватбата ти. - Да, Макс…
- Исках да поговорим за това. - Дъглас, може ли да почака?
Прескочих трапа
след почти сигурна смърт.
Да.
И съм създал живот с Мици.
Живот! Това трябва да бъде уважено.
- Не може да го захвърлим като боклук. - Така е.
Моето дете заслужава да е с двамата си родители.
И мисля, че ти като сираче най-добре ще ме разбереш.
Така че чуй,
имам друг план.
С Мици се женим, бебето се ражда,
вземаме парите, ти ще получиш дела си,
а с теб официално ще се "сдобрим", щом навърши 18 г.
Логично е, нали?
Ще съм първият Делакорт, който ще види как детето му стига до пълнолетие.
- Максин? - Осемнайсет.
- Да. - Отсега ли ги броим?
Просто ей така промени плана.
Ясно.
Днес пи ли си аспирина?
- Да, точно през 12 часа. - Не го прави, Максин, моля те.
Бебето дори не е твое, глупако.
Какво?
Бебето на Мици не е твое!
- Тръгваме ли? - Да, пали.
Ще се видим на сватбата ти. Не си ли там, ще те убия!
Ослепителна си.
Сияеш.
Мици, какво има?
Винаги съм имала гадже.
А сега
ще имам съпруг.
Ще трябва да му обещая да го обичам и да му се подчинявам.
Мисля, че ми писна да се подчинявам.
От теб зависи за какво ще използваш мъжа.
А аз?
Какво ще стане с мен?
Като бях на твоята възраст,
смятах, че е далеч по-добре
да се чувствам обезпечена и безгрижна,
докато се отдавам на надеждите и мечтите си.
Не че ставах за гладуващ художник, или нещо такова,
защото не съм художник.
Защо да гладувам?
Не е лесно да си сама жена.
Само виж Максин.
Понякога чуждият копнеж е най-сигурният път на жената към властта.
Дайна?
Какво има?
О, боже.
"Скъпа Норма, колкото по-малко ми даваш, толкова повече искам да ти давам.
Ето я безценната ми вещ:
последното имперско яйце на "Фаберже".
Винаги твой, Аксел."
Ще се видим на сватбата.
Вижда му се краят!
Как мислиш? Ще го изядат с дрехите ли?
Надявам се. Нямам желание пак да го видя гол.
Макар че оная му работа беше като тлъста наденица.
Леле!
Божке, тук сме.
- Ама къде е водата? - По-важно е къде са алигаторите.
В Окахумпа?
На три часа път. Няма да се върнем навреме.
Сега трябва да мислим къде да държим трупа до довечера.
Във фризера.
Дайна!
Как те пуснаха Фриц и Йорген? Някой ще го отнесе!
Не ме интересува кой ще го отнесе.
Стига да не сме аз…
и моят съпруг.
Божичко! Дванадесетото яйце.
Никога повече не ме подценявай. Повтаряй след мен.
"Ти си страшилище, госпожо Дайна Донахю."
"Ти си невероятна, госпожо Дайна Донахю."
До мозъка на костите си.
- "Вече няма да се страхуваш." - Това няма кой да ти го обещае.
Кажи го.
Бог ми е свидетел, че повече няма да се страхуваш.
Това значи нещо от твоята уста.
Естествено, не са празни думи.
Имам предвид къде живееш и как.
Някой…
Човек като теб,
който живее в такъв охолен и красив дом, да ми каже да не се страхувам.
Дори да ме лъжеш, се чувствам по-спокойна за себе си.
Затова благодаря.
Не го мисли.
Не съм толкова богата като теб,
но съм доста богата.
Какво искаш за яйцето? Всичко ще ти дам.
Ако наистина ти определяш изборите, както твърдиш,
Пери Донахю ще е следващият кмет на Палм Бийч.
Във всяка урна ще има само едно име: Пери Донахю.
Честен кръст. Друго?
Това е.
Явно много го обичаш.
Радвай му се.
Щях да ти дам повече.
Да, оставам с това впечатление.
Дано сбъднеш бляна си за зимен Бял дом.
Най-съкровеното желание на една жена е неприкосновено.
Един съвет. Не се задоволявай с малко, ако държиш коз.
Дали му е студено вътре?
Да, Максин.
Дали може да диша?
Не, Максин.
Боже, Евлин, отнех живот.
Максин, зашлеви се.
Благодаря.
Мисли за многото последствия от низостите на Джед и логичната му участ.
- Да вървим да оженим бившия ти. - Добре.
Максин, държиш ли се?
Зависи. Като приятелка ли ме питаш, или като журналист?
Като приятелка.
Днес е може би най-отвратителният ден в живота ми.
- Къде да оставя тези? - Искам една услуга от теб.
- Ще кажеш ли на Пери да провери Дъглас? - Да, само да не беше зает!
На някаква тъпа фотосесия за "Блясък" е.
- Ще ходи в редакцията? - Според телеграмата, която ми показа.
Том каза, че са го пратили там да застреля някого.
- Кой е Том? - Тайният любовник на Робърт, от ФБР е.
Мили боже!
ФБР получи сведения, че шпионинът иска да се срещне с мен
днес в 16 ч. в редакцията да разкаже своята версия.
- Дайна, Пери ли ще ходи там? - В 16 ч.
Точно тогава Том има заповед да застреля някого.
Пери не е съветски шпионин.
Само че точно така ще изглежда отстрани.
В статията написах, че шпионинът е важна особа от Палм Бийч.
Пери отговаря на описанието.
А и е бивш посланик, близък до Никсън.
Значи истинският шпионин е направил така,
че Пери да изглежда като къртицата и Том да го убие.
Редакцията е идеалното място.
В петъците е затворена.
Хубава работа, ама на Пери! За кой ли път!
На онзи, който стои зад това, явно само му трябва труп.
Какво би направила Норма?
ПАЛМ БИЙЧ ДЕЙЛИ НЮЗ
Не.
- Здрасти. - Невъзможно!
Опасявам се, че е.
Какво правите тук?
- Това е клопка. - Истинският ти шпионин няма да дойде.
А кой тогава?
Ехо? Готов съм за снимки.
Хлороформ. От годината ми в Единбург.
Бързо.
Боже, прости ми.
Пускайте.
Скрийте се.
Мамка му! Да излизаме.
Защо е замръзнал?
Поздравления, агенте. Явно спипахте шпионина от Палм Бийч.
Защо няма никой, по дяволите?
Кмете Барнхил? Мици.
Какво стана? Да не приключихте?
Дъглас отмени сватбата, защото някой му казал, че не е бащата.
Не го ли предрекох?
- Къде е Дъглас? - В бара.
И това беше предвидимо.
Бени, не мърдай от там.
- Къде отиваме? - Не, вие стойте тук. Само аз.
Ставай от стола и отивай да се ожениш.
Не.
Отивай там
и се ожени за Мици, иначе, Бог ми е свидетел, лично ще те гръмна.
Давай. Сигурно с халосни патрони - също като мен.
За бога! Как се впрягах, като говореше така!
Не те съжалявам.
Боже, какво его имаш.
Осъзнаваш ли, че само ти давам.
Давам ли, давам!
От деня, в който те срещнах, само на теб се раздавам.
В замяна искам само това! Нищо не е.
Не само за мен го направи, но и за Мици.
Дължа й го.
Дължа го и на Евлин.
Моля те, Дъглас.
Направи го за момичетата!
Трябва да ти кажа нещо.
Бракът не е някаква дреболия, Максин.
Тогава защо с такава лекота зачеркна нашия?
Защо, Дъглас?
Точно ти не ме поучавай!
Щастлива ли си?
Откакто дойдохме в този град, сме толкова нещастни.
А аз помня, че преди бяхме щастливи.
Наистина щастливи, Максин.
Ти може и да си нещастен.
Но за мен това е най-голямото приключение в живота ми.
Обадих се тук-там. Искам отново да летя.
Най-щастлив бях, когато пилотирах.
Да превозвам спящи семейства сред звездите.
И после да се прибирам у дома, а ти да ме чакаш.
Ето това искам, Макс - отново да е така.
Не ти решаваш.
Не ме слушаш.
Това искам.
Слушам те.
И не ми пука какво искаш.
Леле.
По-ясно не може да се каже.
Дъглас, искам да ставаш.
Слагай вратовръзката и сакото и не се наливай с алкохол.
Ожени се за Мици,
иначе любовта, която имаше между нас,
ще приключи.
Завинаги.
Аз и ти
никога няма да спрем да се обичаме.
Странно! Прозвуча като заплаха.
Може и така да е, Макс.
С теб винаги ще се обичаме.
Мисля, че го знаеш. Това е истината.
Хайде, ела с мен!
Ела.
Не.
Ще съжаляваш.
Ще съжаляваш!
Е?
Дойде един закъснял гост, желателно е да го видиш.
- Закъснял гост? - Сещаш се.
Явно си калпав организатор на светски събития.
Дойдох за сватба
и за последно да апелирам към доброто в теб.
Не мисля, че ми е останало добро.
Но давай.
Понеже никоя от нас не може да претендира за парите,
се зачудих дали не си склонна да ги споделиш
с една непримирима душа и нейната непримирима дъщеря.
Всичко приключи.
Всички загубихме.
Все срещах спънки.
Да си призная, беше забавно.
Съжалявам, че те набедих за убиец.
С теб сме си лика-прилика в много отношения.
Готови сме на всичко да продължим да сме някой друг.
Според теб може ли човек да сгреши, но за справедлива кауза?
Драга, стараеш се.
Понякога обаче нещо не ти достига.
Но все намираш начин да направиш добро.
Защо не бяхме приятелки?
Когато Дъглас заряза дъщеря ми в деня на сватбата заради теб,
омразата замъгли здравия ми разум.
Дано ми простиш.
Не съм вярвал, че ще доживея деня, в който двете ще се сдобрите.
Как мина? Имаме ли нов член в хайлайфа на Палм Бийч?
Дай нещо обнадеждаващо.
Съдията не присъди попечителство на неженен мъж,
затова утре ще изпратя Рафи да се прибира.
Миличък, толкова съжалявам.
И аз съжалявам. За нещата, които ти наговорих в Швейцария.
Не знаеше, защото не съм ти казвал.
Обичам те, сине.
Рафи.
Ела да те запозная с баба ти.
Норма, това е синът ми Рафаел.
Семейство ли сме? Как стана така?
Интересна история е.
Но пък излезе нещо добро.
Нещо добро.
Рафи, слънце, ще видиш ли дали Бени Барнхил още е тук?
Побеляла коса, фрак, дъх на джибри.
- Да. - Благодаря.
Максин?
Ако съдията иска от теб да си женен, за да получиш попечителство,
давай да те оженим.
- Не започвай с глупостите. Това е лудост! - Робърт.
Най-сетне ще мога да направя онова, което никога не успях.
Да даря мъжа, когото обичам,
с дете.
- Тук говорим за брак и това е… - Глупаво.
Бракът е договор.
На кой свят живееш? Тук никой не се жени по любов.
Ние ще сме изключение,
защото много те обичам.
Нямам пръстен.
Чакай.
Ела.
Тази булка трябва да има нещо подобаващо.
Да ги разменим?
Този пръстен
е единственото нещо в Палм Бийч, което е истински мое.
Пазех го за дъщеря си Пенелопи.
Смятах да й го дам на сватбата й, която така и не се осъществи
преди 20 години.
Благодаря.
Днес сме се събрали…
Навярно детството ми беше тежко,
а младостта, изпълнена с тегоби.
Но нейде в миналото ми тъй мрачно
истината е надигала глава.
Защото ето че стоиш пред мен
и ме обичаш,
макар да нямаш дълг към мен.
Явно нейде в мойте младини и детство
ще да съм сторила някаква добрина.
За всичко си има причина,
корени се в нещо добро.
Нейде в мойте младини
и детство
ще да съм сторила
някаква добрина.
Не мога да съм като Максин
и да прекарам остатъка от живота си
в чудене той обича ли ме, аз обичам ли го.
Виждам как я заглеждаш. Не мога да ти предложа това.
Какво искаш, Евлин?
На този етап от живота си
най-много копнея за нещо, което не можеш да ми дадеш.
Свобода.
Сигурна ли си?
Не съм била по-сигурна.
Едно да ти е ясно - не можеш да стъпиш и на малкия ми пръст.
Наясно съм.
Понякога се съмнявам.
Оставаме ли заедно?
Надявам се.
Еди, чакай.
Тръгваш ли си?
Да.
Ще ме закараш ли?
Защото ето че стоиш пред мен и ме обичаш,
макар да нямаш дълг към мен.
Нейде в мойте младини и детство
ще да съм сторила
някаква добрина.
За всичко си има причина,
корени се в нещо добро.
Нейде в мойте младини и детство
ще да съм сторила
някаква
добрина.
Дами и господа, представям ви
господин и госпожа Делакорт.
Тя къде отиде?
"Изиграх си картите. Трябва да изчезвам."
Поредната стъклена салатиера.
Забавно е.
Взехме му къщата, името,
сватбата, а сега и подаръците.
- Съчувствам на Дъглас. - Аз пък не.
Знаеш ли, току-що ми хрумна нещо.
- Някаква схема ли? - Не, каква ти схема!
Една мисъл,
която неволно ми се прокрадна.
Слушам.
Понеже вече официално сме Делакорт,
ако вземеш попечителство,
докато сме законно женени,
това освобождава парите от фонда.
Невероятно!
Бях женен за майка му, когато Рафи се роди.
Значи всичко ще е законно.
Видя ли онзи облак на седмото небе?
Той е мой, мой и само мой.
Хайде, момчета, вкарвайте парите!
Любовта се спотайваше някъде зад ъгъла.
После този самотен клетник чу моя зов.
Любовта ме намери и в своята прегръдка взе ме.
Бий барабана, надуй тромпета.
Подай ритъм, какъв купон!
Ето ме и мен, път направете.
Малка колиба или просторен дом - намерих блаженство.
Ще се отдам отново на целувки.
Най-свежото, най-хубавото, най-великото състояние.
Ако е вечно, ще е много добре.
Животът е кратък, така да е.
Ще е кратък живот, изпълнен с песни.
Слушай, любов, страшно се забавлявах.
ЛЕГЕНДАРНИЯТ БЕБЕШКИ ФОНД НА ДЕЛАКОРТ ОСВОБОДЕН
РОДИ СЕ РОЖБАТА
МАКСИН СПОДЕЛЯ БОГАТСТВОТО!
КЪДЕ ИЗЧЕЗНА, КОНТРАБАНДИСТЕ?
…Б-Е-Ш-Е.
Максин беше.
Контрабандисте, какво значи това? "Максин беше, ура!"
Или само: "Максин беше".
ШПИОНИНЪТ ОТ ПАЛМ БИЙЧ СПИПАН
Само че тялото на шпионина не беше на онзи, когото каза.
- ФБР смята ли, че са го хванали? - Да, иначе нямаше да имаме имунитет.
Тогава на кого му пука чие е тялото? Даже така е по-добре.
Някакъв балама е набеден за къртицата на Палм Бийч.
Благодаря.
Позирай.
ДЕМОКРАТИТЕ ПРЕВЗЕМАТ ГРАДА? ДОНАХЮ Е КМЕТ
Вързаха се. Вътре съм.
Наричай ме любовница, безсрамница.
Но, любов, и ти имаш вина.
Любов, животът ми намери смисъл.
Замайвам се от радост, изпадам в екстаз.
Музика, маестро, не щади този бас.
Бий барабана, надуй тромпета.
Подай ритъм, какъв купон!
Ето ме и мен, път направете.
Малка колиба или просторен дом -
намерих блаженство.
Ще се отдам отново на целувки.
Най-свежото, най-хубавото, най-великото състояние.
Ако е един безкраен танц,
ще е много добре.
Ако е само миг на болка,
така да е.
Ще е кратък живот, изпълнен с песни.
Какъв купон!
Каква забава!
Каква веселба!
Какво джамборе!
Страшно
се забавлявах!
"ПАЛМ РОЯЛ" ОТКРИВАНЕ
Сенаторе, заповядайте.
- Графиньо. - Здравейте, дами.
В началото на сезона искахме да покорим града.
И явно успяхме.
- Благодаря, че плати данъците. - Няма проблем, партньорке.
Леле.
Тук с теб, начело на града, който върти света.
Може да сме най-силните жени в най-влиятелното кътче в света.
Кротко, тигре.
Покорихме Палм Бийч, какво следва?
На ред е светът?
Какъв купон!
Каква забава!
Каква веселба!
Какво джамборе!
Страшно
се забавлявах!
Скъпа Максин.
Поздрави от Града на светлината.
Париж е прекрасен в това време от годината.
Мерси, че ми преведе голяма сума от бебешкия фонд.
Знам колко здраво работи за това.
Парите ме направиха свободна.
Мога да съм която поискам, където поискам.
Благодаря ти.
Благодаря, че ми помогна истински да се изгубя.
И да бъда намерена най-после.
Максин, намерих любовта.
Превод на субтитрите Катина Николова