PAREMTA DŽULIET MAKDENIEL KNYGA
„MR. & MRS. AMERICAN PIE“
- Ačiū. - Prašau.
„Bendraukite su mirusiaisiais“.
Atsiliepk… kontrabandininke.
Jei kas nors mane girdite, siunčiu šį pranešimą kasdien 11.00 val.
- Linda? - Dėmesio, Maksina Delakorte.
Linda – pomirtiniame pasaulyje?
Maksina, neįsivaizduoji, į kokią ypatingą kelionę aš leidausi.
Nė kiek neabejoju. Papasakok apie pomirtinį pasaulį, Linda.
Neįtikėtina, kaip gyvenimas ir karma
sugeba nuvesti mus pačiais netikėčiausiais keliais.
Po to, kai Dagas išlaipino mane Kubos paplūdimyje,
aš dienų dienas klajojau po bananų plantacijas,
išlaisvintas iš priespaudos po Kubos revoliucijos.
Vėliau įsiliejau į fantastišką vietos bendruomenę,
kuri priėmė mane išskėstomis rankomis.
O tada pamačiau jį.
Čojų Gevarą.
Teisingai. Netikrą Če brolį.
Iki, vaikai.
Čojus.
Linda. Norėtum pasimylėti?
Man būtų garbė.
Ar tai likimas? Karma? Atsitiktinumas? Kas galėtų atsakyti?
- Bet… - Maksina, aš įsimylėjau.
Jis vežioja mane po nuostabiausias vietas.
Pirmoji stotelė – Amazonės atogrąžų miškas.
Ten mudu prisijungėme prie vietinių moterų grupelės,
siekiančios apsaugoti jų mylimą mišką nuo naikinimo.
Mano gyvenime atsirado tikslas, Maksina!
Negalima švaistyti laiko.
Pagaliau Rolinsų turtą galima panaudoti kančioms sumažinti, o ne joms sukelti.
Ketvirtadienį, 17 d., pas tave atvyks kurjeris, Maksina.
Jis pasakys kodinius žodžius „bananinis šliužas“.
Duok jam 100 000 dol. grynaisiais.
Važiuojam į Čikos kalnagūbrį platinti raštingumo. Viso!
Linda gyva?
Tas daiktas – paprasčiausias radijas.
Šūdas.
- Nieko sau pirmasis pasimatymas. - Taip.
Įstrigo spragėsis dantyse.
Jis mano burnoje.
Atsiprašau, jis truputį graužia. Toks nemalonus jausmas.
Burnoje ir ant liežuvio jaučiu sviesto ir druskos skonį, ir…
- Supranti? - Taip.
Man patiktų sviesto ir druskos skonis…
Ne. Negaliu bučiuotis per pirmąjį pasimatymą.
Stebuklingas skaičius yra trys. Bet žinok, kad tu man patinki.
Tu man irgi patinki.
Mardžorė Meriveter Post rengia šokių vakarėlį pas save šįvakar.
Gal nueinam? Būtų du pasimatymai per vieną dieną.
Robertas sakė, kad rasiu tave čia. Galbūt meilės žaidimo įkarštyje.
Mes jokiam įkarš… ar kaip tu ten sakei. Mes nieko nedarom.
Skauto garbės žodis.
Gavau žinutę radijo bangomis.
Lindai reikia 100 000 dol.
Ką? Velnias.
Robertai?
Klausyk, skubu į susitikimą su Evelina dėl „Palm Royale“ įsigijimo.
Išrašyk man 100 000 dol. vertės čekį, kad išgryninčiau pinigus Lindai.
Kodėl negali paimti pinigų Lindai iš Rolinso palikimo?
Negaliu paimti pinigų, nes jie įšaldyti. Mano dėka.
Jei Evelina apie tai sužinotų, ji man kailį nudirtų.
Bet, Maksina, juk susitarėm.
Norma nebuvo Norma, todėl negalėjo palikti man nei namo, nei pinigų.
Viskas priklauso Daglasui.
O pusė to visko priklauso man. Aš tik prašau avanso.
- Tarkis su Daglasu. - Negaliu jam to pasakyti!
Jis viską iki siūlo galo atiduos Pinkiui.
Taip.
Atsakymas yra ne, Maksina.
Kodėl nukabinai nuo sienų tuos paveikslus?
Testamente nurodyta,
kad Norma prašo manęs išsiųsti juos į Delakorčių salę Šveicarijoje.
Labai gražu. Darai paslaugą Normai ir atsisakai padaryt paslaugą Maksinai.
Turbūt turėjai galvoje netikrą Normą,
nes tikrosios Normos jauni kauliukai
dūla kapinėse kažkur Europoje.
Myliu tave, Maksina.
Ir aš tave.
Aukso luitų vertė – virš šešių mln. dolerių.
Pusė yra mano, kita pusė priklauso paveldėtojai, kitaip – tau.
Puiku. Girdėjau, auksą yra lengviausia užstatyti.
Kodėl galvoji ką nors užstatyti?
Negalvoju. Tiesiog sakau, jei paveldėtojai
kada prireiktų… ko nors, supranti.
Maksina, turėčiau nerimauti?
Jergutėliau, ne. Aš tiesiog galvoju apie ateitį.
Tai va, klubo pardavimo paskubomis kaina yra trys milijonai,
taigi, mes abi atiduodame po pusę savo pusės
ir po klubo pirkimo mums lieka po pusantro mln. Aišku?
- Labai aišku. - Gerai. Tada pirmyn, partnere.
- Gerai. - Sidonijau.
Turime visus tris parašus.
Deividsoulų. Donahju.
Ir, žinoma, Delakorčių.
Puiku. Kur pinigai?
- Dieve. - Suprantu.
Norit pasakyt, kad mokėsit auksu?
- Taip ir yra. - Ne. Pažiūrėkit.
- Kas? - Luitai su serijos numeriais.
Ir ką?
Juos galima atsekti. Negaliu priimt aukso luitų, kuriuos galima atsekti.
Bet kodėl?
Už tai reikia dėkot Vitbiams. Vitbiams, kurie padarė žalą visiems Palm Bičo…
- Jachtklubas. - Jachtklubas? Koks jachtklubas?
- Tas jachtklubas. - Vėliau paaiškinsiu.
Jau buvo sukirsta rankomis, kai staiga jie pastebėjo, kad visi luitai
buvo paženklinti nacių ereliu.
Tai sukėlė dviprasmiškus jausmus, kurie pasiekė pačią Federalinę rezervų sistemą,
todėl dabar svarstoma, kad Amerikoje reikėtų
apskritai atsisakyti aukso standarto. Ir viskas per tuos Vitbius.
O negalima jų užstatyti?
Ne, negalima.
Arba grynieji, arba atšaukiu susitarimą.
Negi nežinojai, kad už auksą Palm Biče nieko nenupirksi?
Žinojau, žinoma. Tik veltui švaisčiau mūsų laiką.
Atleisk, man tiesiog patinka dėl visko kaltinti tave.
Jei tai būtų paskutinis sezonas, paprasčiausiai apiplėščiau Delakortes,
pasiimčiau 20 ar 30 brangių statutėlių ir parduočiau jas.
Kas jei…
Nueitume į Rolinsų namą.
Lažinuosi, ten yra daugybė senienų, vertesnių už toną aukso.
Nebloga mintis.
Taip.
Deja, viskas po užraktu.
Na, pateksime ten tuneliu.
Maksina, kartais tenka pripažinti, kad esi sumani.
Atsargiai. Ne. Stumk stipriau.
Atsiprašau. Pastumk pati ir pamatysi, kad ne taip lengva.
- Lažinuosi, nepajudėsi iš vietos. - Žiūrėk.
Gerai. Taip.
- O tu velniškai stipri. - Gyvenk ir mokykis.
Dikai.
Dikai, toks sultingas ir viliojantis. Man labai patinka.
Gigantiškas.
Tu tikras begėdis, Dikai.
Dieve. Liaukis.
Ne, tu pirmas atsisveikink. Gerai. Ate.
Dikas Niksonas. Didvyris, Amerikos kariuomenės vadas.
Jis bent užsiminė apie mane?
Iš tikrųjų…
tai taip.
Jam patinka, kad kandidatuosi į merus, bet jis už mane protingesnis,
todėl ir tapo prezidentu.
Peri, jis nori, kad taptum demokratų kandidatu.
Aš nesutinku.
Kadangi Akselio dėka esu didžiausia demokratų rėmėja Palm Biče,
jis prašo manęs neigiamai pateikt demokratų kandidatus,
kad respublikonai užtikrintai laimėtų rinkimus.
Pradedant nuo tavęs, Peri. Labai protinga, ar ne?
Prisistatysi šįvakar
Mardžorės Meriveter Post šokių vakarėlyje.
Ten bus visi kandidatai į merus.
Tai turiu atsistoti prieš visus ir apsimesti demokratu?
Taip.
Atsiprašau. Nematėt Daglaso?
Brangute, maniau, kad jis su tavim.
O aš maniau, kad jis su juo.
O aš maniau, kad jis užsiima savo reikalais.
Kada paskutinįkart jį matei?
Kai šįryt pabudau, jo nebuvo ant sofos.
Jei miegotum su juo vienoje lovoje, jam nekiltų noras dingti iš namų.
Jis be perstojo kalbėjo apie tai, kad Pinkis jam atkeršys. Manot, atkeršijo?
Esu tikra, kad ne.
Žinai, kas labiausiai padeda tokią minutę? Draugiškas, ilgai trunkantis
ir visą dieną šildantis apkabinimas.
Micei nereikia apkabinimo, Peri.
Padarysim štai ką.
Prieš šokius užsuksim pas Pinkį su Rakele
ir išsiaiškinsim, ar jo ten nėra, gerai?
Tik vieną apkabinimą.
Mielasis, niekam nereikia tavo apkabinimų.
RINKITE MERU DONAHJU
Sveiki, norėčiau pasikalbėt su Rakele.
- Maksimai, kas ten? - Kažkokia ponia.
- Daina. - Sveikutė.
- Nelaukiau svečių. - Sveika.
Esu užsiėmusi.
Užsiėmusi…
Mudu su Pinkiu ruošiamės svečių priėmimui.
Galėtume šnektelėti?
Kelintas nėštumo trimestras? Antras?
Matei tą vyruką? Jo žvilgsnis kaip žudiko.
Taip. Turbūt pradėjo tinti kulkšnys ir…
Juk nemanai, kad jie jį nužudys, tiesa?
Jis jau spardosi?
Padėkit man!
Nepyk, kad atėjau nepranešusi. Tik norėjau paklausti,
ar judu su Pinkiu ateisit į šokius, kuriuos rengia Medžė Post.
Merui Barnhilui tikrai prireiks judviejų palaikymo.
Maniau, kad dabar esi demokratė.
Žinoma, netikėtai tapau pagrindine Palm Bičo demokratų aparato veikėja.
Bet pats Dikas Niksonas įpareigojo mane pasirūpint jų kandidatų pralaimėjimu,
kad pergalė atitektų respublikonams.
Puiku.
Darau tai dėl Diko.
Ko tik kai kurios moterys dėl jo nepadarytų.
Gelbėkit!
Kas tai?
Kas būtent?
Tai.
Tas paršas vėl bandė pasprukti.
Jei jis paspruks,
Pinkis išplėš tau liežuvį.
Jis protingesnis, nei atrodo.
Gali įsivaizduot? Jis nusigraužė visas virves.
Palik jam maisto dviem dienoms ir užrakink duris!
O kai pagaliau imsiesi darbo,
paskersk jį greitai,
kad nieko neišgąsdintų savo riksmu.
Ačiū, branguti.
Dieve.
Moki ispaniškai?
Ne! Tik pakartojau tai, ką tu sakei. Turiu gerą klausą.
Bet žinai, ko neturiu? Dabar visiškai neturiu laiko.
- Žinoma. Suprantu. - Na, jau bėgsiu. Gerai.
O tu ne… Tiesiog… Labai ačiū, Rakele.
Jis pas juos.
Girdėjau, kaip jis trankėsi,
o jie kalbėjo ispaniškai apie jo nužudymą.
Bet jie nežinojo, kad išmokau ispanų kalbos…
- Iš Edžio. - …kai gyvenau metus Ibisoje,
jei nori žinot, Peri.
Aš tapsiu našle?
Ne, mes dar turime laiko. Šįvakar jie to nedarys,
nes eina į šokius, kuriuos rengia Mardžorė Meriveter Post.
Kaip žiauru.
Būtų dar žiauriau, jei pirma perrėžtų jam gerklę,
- o tada nueitų į šokius. - Tas tiesa.
Reikia kreiptis į policiją.
- Jokios policijos, Mice. Jokios. - Tada į FTB.
Ir jokio FTB.
Peri, kas tu toks?
Kai tik kreipsimės į policiją, Dagsteriui – galas.
Ne, mes nueisim į tuos šokius,
o tu panaudosi prieš Pinkį savo moteriškus kerus.
- Ką tai turėtų reikšti? - Tai reiškia, kad tau teks improvizuoti.
- Būtent. - Dagsterio gyvybė kybo ant plauko.
Taigi… jei kam nors šioje mašinoje, Mice, reikia apkabinimo,
tik tark žodelį.
Peri, važiuok jau.
Bendradarbiauti su tavim – vienas malonumas.
Negirk dienos be vakaro.
Bet padarykim viską labai greit, kaip patyrusios vagilės.
Kur taip skubi? Tie daiktai niekur nedings.
Nenoriu vėluot į… vakarienę.
Eini į pasimatymą? Su kuo?
Su geriausiu Palm Bičo teisininku ir ginekologu dr. Dasčiu Medžiku.
Pasiruošimui man prireiks aštuonių valandų ir stiklainio majonezo.
Antrasis pasimatymas.
Maksina, antrasis pasimatymas? Turi dilemą.
Kokią dilemą? Aš taip nemanau.
Klausyk, tai paprasčiausia praktika.
Kad, supranti, grįžčiau į normalų gyvenimą.
Maksina, dr. Dastis yra puikus vyras, bet jis neatitinka Palm Bičo standartų.
Jis dirba, kad turėtų pajamų. Praktikuokis, žinoma, naudokis galimybe
nubraukti voratinklius.
Prisipažink, brangute, kada paskutinįkart mylėjaisi?
Turiu pasakyt… senokai.
Todėl ir sakau, kad turi dilemą.
Mandagios mergaitės laukia iki trečio pasimatymo, bet kartais
jau po dviejų norisi atsiduoti.
Na, šiuose reikaluose nelabai nusimanau.
Supranti, jaučiuosi sutrikusi.
Kodėl?
Daglasas yra vienintelis vyras, kurį esu turėjusi.
Nori pasakyt, kad turėjai reikalų tik su…
Supranti…
- Kas tai? - Kreivas pimpis.
Kaip suprast „kreivas pimpis“?
Iš gan patikimų šaltinių žinau,
kad Daglaso draugužis yra linktelėjęs.
Tai visai ne tavo reikalas,
bet jis tikrai…
savo forma primena J raidę.
Smagu, kai gandai pasiteisina.
Nori pasakyt, kad jie ne visi tokie?
Dauguma jų, Maksina, tiesūs kaip raketa į Saturną.
- Kaip pieštukas? - Tik storesnis.
Beje, iš kur tu sužinojai apie Daglaso Daglasą?
Tai puikiai visiems žinoma istorija.
Kartą labai seniai Daglasas, Peris ir kiti dundukai iš Elnių brolijos
žaidė labai seną bernvakarių žaidimą „Plyta ant pimpio“.
Koks pavadinimas, toks ir žaidimas.
Deja, Daglasui nepasisekė su šlakbetonio bloku.
Pasakysiu tik tiek, kad vargšelis Skytas vežė jį į ligoninę,
o visa kita – istorija.
Įdomu, ar ne dėl to turėjau bėdų su inkstais.
Dieve šventas.
Kur mano sušikti daiktai?
Turbūt tai federalų darbas.
Aš maniau, kad jie įšaldys mano turtą, o ne viską areštuos.
Tie šikniai net mano paukščius išsivežė.
Lindai nepriklauso nė viena jų plunksna.
Evelina, žiūrėk, čia viskas surašyta.
Pasibaisėtina. Surašyta viskas iki vieno.
Jie surašė net senuosius krūtų papuošalus. Atskirai kairės ir dešinės.
Evelina. Žiūrėk, čekis.
Penki tūkstančiai dolerių.
Neliko ką užstatyti.
Ką darysim?
Alio.
Ką veiki?
Skaitinėju.
Šįvakar visi eina į Ronaldo bernvakarį.
Aš lieku budėti.
Gal čia ir ne pati romantiškiausia aplinka,
bet aš atsinešiau vakarienę.
Dviem.
- Jei norėtum. - Mielai.
Robertai!
- Iki greito. Gerai, viso. - Robertai!
Taip?
Mums reikia parduot tuos paveikslus.
Bet aš juos jau išsiunčiau.
Parsisiųsk atgal.
Aš juos jau išsiunčiau.
Po paraliais.
Gerai, leisk pagalvoti.
Tiesiog smalsu.
Kiek pinigų yra Delakorčių sąskaitose?
Nesakysiu.
Tau vis dar jų reikia?
Prašau, pasakyk. Reikia.
Daugybė.
Daugybė? Ir nieko man nesakei?
Ką pasakysi į tai?
Tu išrašai man čekį daugybei pinigų.
Aš pasirašau skolos raštelį.
Paimu Rolinsų auksą, paverčiu jį grynaisiais ir grąžinu tau skolą.
Tai vadinama trumpalaike paskola, aš apie tai išmanau,
nes dabar esu tarptautinio lygio verslininkė.
Šito nebus, Maksina.
Pati nusprendei nieko nesakyti Daglasui, ir aš sutikau,
nes taip bus geriausia.
Kodėl tu toks atsipūtęs?
Todėl, kad einu dulkintis su FTB agentu.
Iki.
Savanaudis!
Maksina!
Gavau dar vieną žinutę radijo bangomis,
deja, ne nuo kontrabandininko.
Lietų sezonas viską nuplovė!
Dabar jau reikia 200 000 dolerių!
Ir nepamiršk, Maksina, „bananinis šliužas“!
Čikos kalnagūbrio vaikų gyvenimas priklauso nuo tavęs!
Negaliu patikėt, kad šitiek žodžių tilpo ant tokios mažos kortelės.
Katrinos Gibs sekretorių mokykla.
Atidarysiu.
- Sveika. - Sveikas.
Labas.
Nieko sau, koks namas.
Na, jis ne mano. Formaliai. Dar ne.
Nežinau.
Pamiršai apie mūsų antrąjį pasimatymą.
Ne! Dieve, ne.
Dieve. Galima sakyt, tik apie tai ir galvojau.
Bet čia toks reikalas. Labai atsiprašau, bet teks jį atšaukti.
Nepasakysi, kodėl?
Atsirado svarbus reikalas.
Du svarbūs reikalai, kuriais šįvakar pat turiu pasirūpinti.
Visų pirma, reikėtų pasirūpinti gėlėmis, nes jos nulinks greičiau,
nei karvės tešmenys Sacharoje.
Ne. Koks siaubas.
Vaza? Vanduo?
Ten. Bare. Į kairę. Už sienos.
Kiek čia tualetų?
Daug.
Ir visuose nuleidžiamas vanduo?
Vajė.
Štai kur tu.
Visų antra,
manau, tu dvidešimt metų nesusitikinėjai su niekuo, išskyrus savo vyrą,
todėl tau pasireiškia tipiškas vengimo sindromas.
Taip, supranti, esu puikus ginekologas dar ir todėl,
kad papildomai esu baigęs ir psichologijos doktorantūros studijas.
Papildomai?
Taip, galima sakyt, esu IMŽ.
Itin motyvuotas žmogus.
Taigi, nueikim į antrąjį pasimatymą
po šokių, kuriuos Mardžorė Post rengia savo namuose,
ir tu man viską papasakosi, gerai?
Supranti, yra kai kas, ko negaliu tau sakyti,
nes tai susiję…
Pala. Aš galiu tau papasakoti apie situaciją su Linda,
nes esi mano advokatas ir tave saisto konfidencialumo įsipareigojimai.
Tikra tiesa.
Taip pat galiu papasakot apie savo, verslininkės, problemas su Evelina.
- Išgersi? - Taip, mielai.
Mudviem su Evelina reikia trijų milijonų, kad įsigytume „Palm Royale“.
Dabar pat. Šįvakar.
O Linda inicijavo…
skubią raštingumo akciją džiunglėse, ir jai reikia 200 000 dolerių.
- Irgi dabar pat. Šįvakar. - Aišku.
O likęs Rolinsų palikimas
yra aukso luitai, kurių negalima panaudoti.
Todėl, kad Vitbiai sugadino aukso reikalus Palm Biče. Dėl nacių kaltės.
Taigi, kaip supranti, aš negaliu eiti į pasimatymą.
Na. Priešingai.
Mūsų pasimatymas, jaunoji ponia, yra tiesiog būtinas.
Būtinas? Kodėl?
Kaip manai, kas supirko Vitbių auksą su nacių ženklais?
Kas?
Ne kas kitas kaip Mardžorė Meriveter…
Post.
Visas tas šūdas buvo neįkainojamas!
Negi šiais laikais niekas nesupranta tikrosios vertės?
Visi salono baldai buvo pagaminti paties Čipendeilio.
Gal tai – nauja galimybė.
Kur tu matai galimybę, kai konfiskuoja visą tavo gyvenimą?
Toks jausmas, kad manęs apskritai nebuvo šiame pasaulyje!
Tai galimybė atversti naują puslapį.
Na, lengva tau kalbėti.
Tau niekada neteko patirti, kad viskas, ką turi, tėra 5 000 dol.
Ne, bet mano šeimai teko skubėti į laivą vidurnaktį
be jokių asmeninių daiktų,
kad pabėgtume iš gražiausio kalėjimo Žemėje ir išvengtume susidorojimo.
Nelabai gražu, Edi,
kad meti tokį kozirį, man atsidūrus beviltiškoje padėtyje.
Tik sakau, ką man teko patirti.
Aš tave puikiai suprantu.
Bet yra vienas…
Yra vienas daiktas, kurį norėčiau išsaugoti.
Skytas ją pagamino specialiai man.
Auksinę mano statulėlę, menančią šlovingus laikus šou versle.
Dievinau tą statulėlę.
Šiaip ar taip…
spėju, mūsų svajonė žlugo.
Tokia štai mano ambicijų kaina. Buvau tikra kvaiša.
O aš šitaip norėjau pamatyti visų veidus,
kai jie supras, kad neįvertino teniso profesionalo.
Kur tu?
Paruošti kokteilį. Tau.
Kas negerai?
Tiesiog šmėkštelėjo mintis. Nekreipk dėmesio.
Evelina.
Man tiesiog šmėkštelėjo absurdiška mintis, kad…
tu palieki mane.
Kodėl tau kilo tokia mintis?
Todėl, kad nuvyliau tave.
Atleisk man už tokią impulsyvią reakciją.
Buvo sunki diena.
Kaip ir visas gyvenimas, beje.
Mane, kaip ir visus, užplūsta jausmai.
Bet tai nereiškia, kad palieku tave.
Evelina. Klausau.
Evelina, pasakyk, kad turi kaubojišką aprangą.
Aišku, kad turiu. O ką?
Nes po vakarienės mes einam
į seną gerą šokių festivalį ir ten parduosim aukso luitus.
Pasiruošus?
Sveiki atvykę į šokių vakarėlį garsiojoje Mardžės rezidencijoje!
- Štai jie. - Kur?
Štai ten. Dagas įkalintas, o jie sau šoka.
Viskas gerai, mielasis.
Man svaigsta galva.
Ne. Mice, tai tavo šansas.
Įtrauki pilvą, atstatai krūtinę. Gražiai prišoki prie Pinkio ir paprašai.
Jaučiuosi kaip daiktas.
Klausyk, Micule, tai nori išgelbėti Daglasą ar ne?
Mice, aš tai padarysiu. Dėl tavęs.
Ką padarysi?
Jei jie yra čia,
vadinasi, jis yra ten. Vienas.
Vadinasi, tai yra šansas išgelbėt savo brolį iš Elnių brolijos,
kitaip Dagi-Dagį, kitaip – tavo vyrą.
Ir aš tai padarysiu dėl tavęs.
- Einu į policiją. - Pala. Ką pasakei?
Sakiau, kad man sukasi galva, kad noriu pailsėti.
Esi registruotas Palm Bičo rinkėjas?
Demokratas?
Atrodai kaip demokratas.
Nesu turėjusi vyro, kuris būtų sprendęs mano problemas.
Aš visad pati jas spręsdavau.
Turiu pripažinti, tai… Na, tai kelia man nerimą.
Gerąja žodžio prasme, tikiuosi.
Taip.
Iš tikrųjų esi patikimas žmogus.
Kai tik išvydau tave, iškart supratau.
Sakyk. Ką supratai?
Kad radau į save panašų žmogų.
Tu griebi jauti už ragų, Maksina.
Tu supranti, kaip surėdytas pasaulis,
ir tiksliai žinai, ką spustelėti,
kad gautum būtent tai, ko nori.
Paklausiu tiesiai šviesiai, ko tu nori, Maksina?
Dar nemačiau meniu. Norėčiau paragaut krokodilienos.
Gyvenime. Ne, ko tu nori gyvenime?
Varge.
Niekas niekada šito manęs neklausė.
Tikrai?
Tikrai, kiek pamenu,
niekas iš tikrųjų niekada nesidomėjo, kuo aš gyvenu.
Tai… Supranti?
Pradėjau tą kalbą todėl,
kad patinki man, Maksina.
Nemeluosiu, esu buvęs įskaudintas.
Tačiau stengiuosi to neparodyti.
Vargšelis. Kartą nudegęs, imi bijoti ugnies. Man labai gaila.
Ir tai verčia mane susimąstyti,
nes matau, kaip tau sunku susitaikyt su žlugusia santuoka.
Klausyk, gyvenime labiausiai noriu meilės.
Suprantu, tai gali skambėti banaliai ar senamadiškai,
bet, daktare Dasti, tai tiesa.
Aš tikiu meile.
Duokš ranką.
Maksina, nereikia gėdytis meilės.
Atsiprašau už tiesmukiškumą,
bet jei kada leisčiau sau įsimylėti dar kartą,
norėčiau žinoti vieną dalyką.
Kad tu jo nebemyli.
Patikėk. Taip ir yra.
Jei bijai, kad tave nudeginsiu, šito tikrai nebus.
Tai viskas, ką norėjau išgirsti.
- Ir tai… - Atsiprašau, kad pertraukiu.
Jus sveikina „Fang and Tail“.
Jūsų patirtis valgant krokodilieną iš Loksahačio upės bus nepamirštama.
Esu Džedebedaja, jūsų krokodilienos someljė.
Šio vakaro meniu – Esmeralda.
Esmeralda gali pasirodyti sūroka tiems,
kurie pirmenybę teikia vandenyno gėrybėms.
O štai čia yra Džeikas.
Džeiko mėsytė bus truputį labiau gyslota,
bet pasižyminti išties puikiu laukinės mėsos aromatu.
Ir ypatingasis šio vakaro patiekalas.
Panelė Hildegard buvo maitinama vien saldžiosiomis vyšniomis,
kurios suteikia jos mėsytei dar daugiau saldumo.
Hildegard.
Aš pasakiau pirma. Vaišini kokakola.
Ir pradžiai prašyčiau ikrų,
man – martinio kokteilį…
Su citrinos žievele, žinoma. Ir…
Juk nenori kokakolos, tiesa?
Ne, ačiū. Tai tik posakis.
O poniai?
„Žiogelį“.
Turite šokoladinio likerio?
Be abejo.
Gėrimai netrukus bus ant stalo, o jūs ruoškitės krokodilienos skonių šventei.
Ačiū, Džebededebeda.
Apgailestauju, kad tau teko praleisti bernvakarį.
- Privatus vakarėlis – smagiau. - Tikra tiesa.
Gaila, kad mūsų agentai tuokiasi ne taip dažnai, kaip norėčiau.
Apgailestauju, kad nebegalime susitikinėti pas mane.
Žinau kitą vietą. Motelį Vest Palm Biče.
Ten paisoma konfidencialumo.
Kadangi nebegalime susitikinėti pas tave.
Aš lyg ir pradedu tave įsimylėti.
Nepasakysi,
kad tu irgi pradedi mane įsimylėti?
Galime pritaikyti kitą žodį mūsų santykiams?
Šis žodis yra tinkamas. Išbandytas ir teisingas.
Supranti, praėjusį sezoną su kai kuo susipažinau,
ruošiausi viską dėl jo mesti, ir…
Ir kas?
Na, tu jį suėmei.
Taip, po to, ką tau pasakė Maksina.
Tas aferistas.
Tai… gyvenimo ironija.
Ir tu jį mylėjai?
Ne, viskas vystėsi labai greitai.
Tai buvo pirmasis žodis, šovęs man į galvą.
Todėl mūsų santykiams noriu kitokio žodžio.
Ir ateities.
Galiu pažadėt tau dabartį
ir dar vieną dabartį.
Dabartis veda į ateitį, tiesa?
- Yra kas? - Slėpkis.
Sveiki!
Noriu pranešt apie žmogaus pagrobimą.
- Dabar. - Taip, ponia.
Kas jūsų marškiniams?
Ką tik atėjau į pamainą.
- Kas čia? - Tuojau grįšiu.
- Galiu pasivaišinti? - Prašau.
Kūdikėliui patinka mėsytė.
Čiupkit partnerį ir sukit jį Paskubėkit, nevėluokit
- Vyručiai, jūs stumiat? - Taip.
- Tik pažvelkit į šį lobį. - Mardžorė – pasaulinės klasės kaupikė.
Jėzau Marija.
- Faberžė kiaušiniai. - Labai gerai, Maksina.
Iš dvylikos likusių imperatoriškųjų kiaušinių, pagamintų Romanovams,
ji turi vienuolika.
Parduok savo taurę.
Man nerūpi, jei į ją lašėjo
kokio nors ten šventojo kraujas nuo nupjauto penio.
Sumokėsiu tik už sidabro svorį ir nė cento daugiau!
Minus 40 proc.
Tie vaikai. Kam mes juos gimdome, tiesa?
Spėju, tai ji.
Nuo šios minutės kalbėsi tik tada, kai į tave kreipsis, Maksina.
Viešumoje Medžė Post atrodo pūkuota kaip kačiukas,
bet už uždarų durų ji gali suplėšyt tave į gabalus
greičiau už žvėrį ir atiduot tave savo vyrams
pasigardžiuoti pusryčiams.
Man tai nelabai patinka.
Mums su Maksina tereikia…
na, trijų milijonų, kad pasiektume tikslą. Visa kita – lengvas pasipelnymas.
- Evelina. - Mardžore.
Atvežei tą šūdą.
Tikrai taip, šūdas čia.
- Susipažink su mano advokatu. - Taip.
Dr. Dastis Medžikas. Pagaliau.
Tavo reputacija bėga pirma tavęs.
Žinau.
O čia…
Man nusispjaut, kas jie tokie.
Užbaigiam šį reikalą ir grįžtam į šokius.
Evelina, ten tavo kėdė?
Taip.
Ir mano židinio laikrodis, mano statulėlės.
Mano paukščiai! Varge mano… Visas tas šūdas yra mano.
Susikroviau kapitalą iš sausų pusryčių ir šaldytų maisto produktų,
bet mano slapta aistra yra pirkti ir perparduoti kitų žmonių mėšlą.
Turiu susitarimą su FTB agentais.
Jie man perleidžia už centus visus konfiskuotus daiktus.
Aš juos parduodu už didelę kainą aukcionų namams visame pasaulyje.
Nėra didesnio pasitenkinimo žemėje,
nebent pagardinti savo desertą trupučiu heroino ir kokaino.
Naudinga organizmui.
Tai dabar viskas iš Rolinsų namų priklauso tau?
Velniškai teisingai. Tai vadinama verslu.
Todėl ir esame čia.
Mes neblogai išmanom verslą. Tiesa, Evelina?
Taip, regis, tikras verslas prasideda nuo didžiulės vagystės
su JAV vyriausybės pagalba ir nacių auksu po čiužiniais.
Nenorėk, kad priversčiau tave gailėtis dėl tokių smerkiančių žodžių.
Ne. Mes nė už ką nesmerktume moters
su tokiu akivaizdžiu ir pritrenkiančiu įžvalgumu verslo reikaluose.
Tai genialu!
Kaip tau apskritai šovė mintis įsirengti saugyklą rūsyje?
Dieve. Svajoju, kad vieną gražią dieną ir aš tokią turėsiu.
Tu! Stovėk ten, kad tave matyčiau!
Pradėjau ją statyti 1963 m. per Kubos raketų krizę.
Architektas pasakė: „Tau galvoje negerai! Tai tobula rezidencija.
128 kambariai, iš vienos pusės vandenynas, iš kitos – pakrantė.
Ko dar tau trūksta, Medže? Bunkerio?“
Bet kai šis pasaulis sugrius, o taip ir bus, aš būsiu pasiruošusi.
O tu?
Galiu sumokėt už jį pusę kainos.
Už auksą?
Mardžore, auksas turi vienintelę kainą. Tikrąją aukso kainą.
Išskyrus tada, kai luitai turi serijos numerius, ir tau skubiai reikia pinigų.
Ir jei esi tokia kaip aš, nėra nieko labiau jaudinančio,
kaip matyti žmones beviltiškoje padėtyje.
Taip ir norisi pašokt nuo kėdės ir pasileisti šokti!
Nebent…
turite Faberžė kiaušinį, kurio seniai trokštu.
Tada sakykit kainą.
Būtų gerai, jei turėtume. Bet neturime.
- Ne? Gaila. - Tai apiplėšimas vidury dienos.
Nagi. Panele Post, nesispyriok.
Na, tada padarom taip.
Kol jie skaičiuos tą šūdą, siūlau pašokti.
Tu puikiai ten pasirodei.
Na, ne puikiau už tave,
- dr. Dasti Medžikai. - Na, smagu, kad pastebėjai.
Po visko, kas šiandien nutiko, tavo veide – nė šešėlio liūdesio.
Nenoriu suteikti Medžei malonumo žinoti, kokia jaučiuosi pažeminta.
Kol negausiu pinigų, šoksiu iki nukritimo.
Mardžore, brangute, kokia puiki šventė.
Gal kartais matei tą šelmį Perį?
Netrukus prasidės kandidatų prisistatymas.
Nagi.
Pati Daina Rozenhips-Juodoji našlė.
Darau viską, kad atsikratyčiau šios žiaurios etiketės.
Viskas, kas susiję su Akseliu Rozenhipsu, yra žiauru.
„Negausi to kiaušinio, kol aš gyvas, Medže.“
„Brangi Medže, pagaliau pasiryžau parduoti savo kiaušinį. Juokauju.“
Neturiu nė menkiausio supratimo, apie ką tu kalbi.
Trys skiemenys. Fa-ber-žė.
Vis viena nesuprantu.
Tu viską puikiai supranti. Tiesą sakant, manau, kad jis pas tave.
Štai kodėl nekenčiu demokratų.
Ir štai kodėl tavo vyras taps meru tik per mano lavoną.
Man priklauso ir biuleteniai, ir balsadėžės.
Mes ir nenorim laimėti.
Mes čia esam prezidento Niksono nurodymu, kad pralaimėtume.
Mes stovime toje pačioje barikadų pusėje.
Įdomu.
Labai įdomu.
Na, aukso vertė rinkos kaina buvo 6,8 mln. dolerių.
Pusė yra 3,4 mln. dol.
Edi, tegul patarnautojas atvaro mašiną.
Atsargiai, jie sunkūs. Juk ten – trys milijonai.
O dabar palinkėsiu labos nakties, bliamba.
O kaip…
Įsipareigojimas.
Ketvirtas punktas. Dėl pinigų.
Tau labai pasisekė, Maksina.
Tai yra tavo įsipareigojimo dalis.
Tu tikras stebukladarys.
Maksina?
Koks dar įsipareigojimas?
Neturiu teisės sakyti.
Galiu pasakyti tik tiek, kad Rolinsų paveldėtoja
paprašė perduoti kai kam pinigų.
Tik ne Lindai.
Atsiprašysiu, dr. Dasti.
- Maksina, tu žinai, kur Linda? - Eikš.
Gavau tam tikrą žinutę radijo bangomis
kaip paveldėto turto prižiūrėtoja.
Kaip galėjau būt tokia kvaiša?
Tai tu padėjai Lindai pasprukti iš miesto.
Na, aš tikrai nesiruošiu to pripažinti.
Tai būtų prisipažinimas, kad padariau federalinį nusikaltimą.
Vadinasi, tu dėl visko kalta.
Kad areštuotas Rolinsų namas, kad įšaldytas turtas, kad netekau pinigų.
Pusė kainos už auksą!
Koks dabar skirtumas?
Mudvi sieja glaudus seserystės ryšys.
Partnerės. Tarptautinio lygio verslininkės. Tu ir aš.
Nė velnio neimsiu į partneres tokios žiurkės kaip tu, Maksina.
Tie šeši milijonai yra mano.
Visi kiti prarasti milijonai
gali likti paveldėtojos, tai yra tavo, žinioje.
Dabar „Palm Royale“ priklauso vienintelei savininkei – man.
Ir jei bandysi bent koją į jį įkelti, patikėk manim, aš ją sulaužysiu.
Sukit savo partnerį, sukit
Pasivaikščiokit…
Aš viską sugadinau.
Nė nebuvau susitikusi su tuo nelemtu kurjeriu.
- Turiu tau kai ką pasakyti, Maksina. - Kas dar?
Bananinis šliužas.
Nesupratau?
Bananinis šliužas.
Bananinis šliužas. Tu?
Tu esi tas kurjeris?
Tai labai pavojingas darbas, bet esu atsidavęs žmogus.
Ar yra kas nors, ko tu negali, dr. Dasti Medžikai?
Galiu padaryt tai, ko nesi nė sapnavusi, Maksina.
Dabar eik ir išsiųsk tuos pinigus.
O po to, atleisk už tiesmukiškumą,
ateik pas mane į Delakorčių namelį prie baseino,
ir mes užsiimsime tokiu laukiniu seksu,
kokio gyvenime nesi turėjęs.
Taip pabandysime užgydyti mūsų širdžių žaizdas.
Dieve mano.
Pabučiuosi mane? Ne.
Taip ir padarysiu.
Dabar pristatysiu jums mūsų du kandidatus į merus…
Žinau, kad kandidatų yra septyni,
bet Dievas mato, mano scenoje nebus nei socialistų, nei žaliųjų.
Man ir demokrato gana.
Respublikonų kandidatas į merus, dabartinis meras Benis Barnhilas.
Beni, nagi. Eikš.
Dėkoju, garbingoji ponia.
Ji nuostabi, ar ne?
Maksina, visur tavęs ieškojau.
- Kas? Kas atsitiko? - Pinkis paėmė įkaitu Daglasą.
Tu rimtai?
Pinkis nori nužudyti Daglasą už tai, kad šis neatidavė jam Delakorčių namo.
Savanaudis tas!
Jis viską sugadino! Jau ruošiausi tai padaryti!
Jis nežinojo, kad jį pagrobs.
Ne, tai jis dėl visko kaltas.
Anksčiau ar vėliau jis būtų tai sužinojęs, Maksina.
Mes stengėmės.
Na…
Jei Evelina nori karo…
tebūnie karas.
Štai kodėl norėčiau ir toliau likti Palm Bičo meru.
Na, ačiū merui Beniui Barnhilui
už tokią entuziastingą kalbą.
O dabar pristatau jums
demokratų kandidatą į merus Perį Donahju.
Peri?
Peri, nebijok.
Mes tavęs nesuvalgysim.
Kur jis?
Dieve.
Tu tikrai tai padarysi?
Rizikuosi savo gyvybe dėl buvusio piloto, kuris nė neprisimena tavo gimtadienio.
Dieve.
Regis, pridėjau į kelnes.
Ne, tikrai pridėjau į kelnes.
Mano vyras negaluoja, tad aš perduosiu pagrindines jo mintis.
Viešpatie brangiausias, neleisk, kad rastų mane mirusį
su prišiktomis baltomis kelnėmis.
Tik noriu pasakyti,
kad Peris Donahju
yra labai liberalus ir socialiai atsakingas.
Pala.
Gal vis dėlto neapsišikau. Gal tik pirstelėjau.
Peris rūpinasi aplinka.
Jis nori, kad jūsų geriamasis vanduo būtų saugus –
be švino ir arseniko.
Ir kad jis nekeltų vėžio rizikos.
O svarbiausia – Peris tiki moterų teisėmis.
Gana!
Susikaupk, Peri.
Tapk didvyriu.
Be to, Peris yra įsitikinęs, kad nekalti civiliai
negali būti deginami napalmu.
Komunistas!
Varykit jau ją nuo mikrofono!
- Ačiū. - Taip, labai.
Kas nori išgirsti, kaip aš jodliuoju?
Noriu būt kaubojaus mergina
Noriu išmokt mėtyt lasą ir jodinėti
Noriu jot per lygumas Ir dykumą
Nuo krašto iki krašto
Noriu išgirst, kaip kaukia kojotai
Saulei leidžiantis vakaruose
Noriu būt kaubojaus mergina
Tai mano svajonių gyvenimas
Dagi, tu čia?
Noriu, kad žirgas neštų mane šuoliais
Noriu jausti vėją
Toli nuo miesto šviesų
Niekur neskubėti
Noriu padėt galvą Šalia miegančios bandos
Šviečiant mėnesienai
Noriu brązginti gitara ir…
Tai mano svajonių gyvenimas
Pinki!
- Gerai, jis tavo. - Kas?
Delakorčių namas. Galėsi paversti jį klubu.
Rankos paspaudimas yra mano sutartis.
Bet jei nesilaikysi žodžio, gali blogai baigtis, sabes?
Gerai. Dabar gali jį paleisti.
- Ką paleisti? - Daglasą.
Aš tave išlaisvinsiu, bičiuli.
Aš nepagrobiau Daglaso.
Tu nepagrobei Daglaso?
Koks dar pagrobimas?
Užtat Delakorčių namas – dabar mūsų.
Palaukit!
Kur Linda Šo?
Neturiu supratimo.
Žinom, kad nuskraidinai ją į Kubą.
Ir žinom, kas viską suplanavo.
Tikrai?
Noriu būt kaubojaus mergina
Noriu išmokt mėtyt lasą ir jodinėti
Noriu jot per lygumas Ir dykumą
Nuo krašto iki krašto
Noriu išgirst, kaip kaukia kojotai
Saulei leidžiantis vakaruose
Noriu būt kaubojaus mergina
Tai mano svajonių gyvenimas
Koks kupinas įvykių vakaras.
Apgailestauju dėl visų tavo daiktų.
Nelengvai jie atėjo, bet lengvai išėjo.
Mano gyvenimo istorija.
Esu tikras, ji priklauso tau.
Edi.
Ji sugrįžo.
Milžiniškas namas,
vyrukas skuodžia, kiek kojos neša. Taip.
O iš paskos – didžiulis riebus paršas.
Aš rimtai.
- Dieve. - Taip.
Regis, šis vakaras buvo įdomus mums abiem.
Šio miestelio žmonės – nenormalūs.
Iš kur sužinojai apie šią vietą?
Pernai atlikome čia reidą.
Pajuokavau. Saugau ją nuo reidų.
Jaučiu, kad mudviem čia patiks.
Žinai, kas įdomiausia, Evelina Rolins iš praeities?
Kaip tik neseniai pagalvojau, kad esi atspindys to,
kai aš buvau viršūnėje…
nors iš tikrųjų
dabar esu savo viršūnėje, ir tu tapai to liudininke.
Prakeiktas Daglasas. Aš viską atidaviau.
O Pinkis nė pirštu jo nepalietė. Tipiška.
Gerai.
Oficialiai tai yra seksas iš keršto.
Einu!
Daglasai? Kodėl tu pusnuogis?
FTB agentai, Maks.
Jie laikė mane su maišu ant galvos kelias dienas.
Ačiū Dievui. Maistas.
Ką?
Taip. Jie žino, kad išskraidinau Lindą iš miesto,
bet aš jiems nieko nepasakiau.
Jie mano, kad su tuo susijęs Pinkis, nes tai buvo jo hidroplanas,
ir dabar jis tapo pagrindiniu įtariamuoju.
Man pavyko išgelbėt tave ir visas Palm Bičo moteris,
tad gali nedėkoti.
Niekam nė nerūpi, kad buvau dingęs.
Niekam nerūpėjo.
Niekam nerūpi?
Turiu tau naujieną.
Per tą kvailą tavo dingimą pamaniau, kad Pinkis tave nužudys.
Atidaviau jam Delakorčių namus už tavo laisvę,
- o jis nė pirštu nebuvo tavęs palietęs! - Ką?
Nepagalvojai, bliamba, kad pirma reikėjo įsitikinti,
ar Pinkis iš tikrųjų mane pagrobė, ir tik tada atiduoti mano namą?
Nedrįsk manęs kaltinti!
- Mulkis. - O tu atrodai… seksualiai.
- Ar tu… - Taip.
Daglasai, taip!
Ruošiuosi pasidulkint su kitu vyru!
Tai jis.
Gerai. Na, nesiruošiu čia likti.
Ne. Negali išeiti pro ten.
- Negali… Ne. - Negaliu išeiti pro ten? Čia mano namai.
- Eik pro užpakalinį išėjimą. - Neisiu pro užpakalinį savo namų išėjimą.
Kodėl turiu eit pro užpakalinį savo namų išėjimą?
- Tegul jis eina pro užpakalinį išėjimą. - Einu!
Daglasai!
Regis, sutrukdžiau.
Ne. Tai ne tai, ką tu pagalvojai.
Nepyk, žmogau.
Gal patylėsi, Daglasai?
Regis, sakei, kad nenudeginsi manęs.
Aš…
Ne. Žinau, ką galėjai pagalvoti…
Lik sveika, Maksina. Sėkmės.
Ką?
Ne. Aš…
Ir tegul čiuožia.
Sveikas, Robertai.
Išvertė Laima Banionienė