BASERT PÅ MR. & MRS. AMERICAN PIE AV JULIET MCDANIEL
Vær så god.
Du kom i grevens tid. Jeg trodde jeg kom til å dø av tørst.
Det ønsker vi jo ikke.
- Fantastisk tørr. - Litt som folkene i dette rommet.
- Sett deg. Hold meg med selskap. - Jeg tror ikke det er tillatt, frue.
Kom igjen, sett deg. Ingen vil bry seg. Tro meg.
Hvem er du?
Unnskyld meg?
Du har servert meg disse hele sesongen, men jeg vet nesten ingenting om deg.
Fortell meg om mannen bak martinien.
Jeg heter Robert. Jeg vokste opp i Puerto Rico.
Si meg, Robert, savner du familien din?
- Vi er ikke på talefot. - En vanlig lidelse.
Jeg har bare én nevø med en fryktelig kone.
- Jeg er lei meg for å høre det. - Det trenger du ikke være.
Men jeg må innrømme at jeg blir litt ensom til tider,
når jeg vandrer rundt alene i det store huset.
Jeg trenger noen som kan utføre visse oppgaver.
- Hva slags oppgaver? - Alt til sin tid, gutten min.
Det eneste jeg ber om til gjengjeld, er full diskresjon.
Er du riktig mann for jobben?
Hjelp!
Hjelp! Hjelp!
Hvor er alle sammen?
Mine såkalte hjertevenner etterlot meg til å svinne hen ute på havet.
Hvordan kunne de?
Er de alle så besatt av sine prangende liv?
Alle har glemt meg.
Selvfølgelig sier jeg ja.
- Jeg vil bare gjøre livet ditt enklere. - Jeg vet det. Samme her.
De djevlene.
Eller kanskje djevelinnene.
Det var litt morsomt.
Det er også trist.
Veldig trist.
Vet de ikke at en glemt kvinne er den farligste av alle kvinner?
En glemt kvinne har ingenting igjen å tape.
Linda svarer ikke.
Du er min eneste gjenstående venn, Bernadette.
Med mindre du bare venter til du kan meske deg med knoklene mine,
som resten av udyrene i denne byen.
Hvem ringer du?
Maxine.
Hva skal du fortelle henne? At du ble tatt i en homse-rassia?
Pokker! Hva i helvete var det jeg...
Dellacortes bolig, dette er Mary Meredith Davidsoul.
Mary? Hvorfor er du i huset mitt?
Jeg tok med Norma hjem fra båtselskapet. Kona di etterlot henne på dekket.
Hva snakker du om? Hvor er Maxine?
Jeg har ingen anelse, men du må skynde deg hjem.
Jeg kommer sent til bevissthets-sirkelen,
og jeg syns ikke bevisstheten min
skal måtte lide fordi kona di er et forferdelig rot.
Du burde ikke spise sjokolade.
Maxine kom ikke hjem i går.
Kanskje hun har en affære.
Hva er det du snakker om? Du lovet å oppføre deg pent.
- Sant. Lover at det ikke skal skje igjen. - Bra.
Hvis Maxine får vite det, tar det knekken på henne.
Jeg har vært en tåpe.
Å tro at et ubetydelig null som meg noensinne kunne bli valgt ut til...
Bernadette!
Redd deg selv! Fortell mannen min at jeg elsker ham!
Ohoi, romfarer!
Ohoi!
Går det bra med deg?
- Hva med deg? - Nå går det bra.
- Vil du komme på et selskap? - Hva sa du?
Et selskap!
Det heter Beach... Glem det, jeg forklarer senere.
Svøm mot meg. Jeg redder deg.
Takk, søte, lille Jesusbarnet i himmelen.
Mr. Diaz, jeg må snakke med deg.
Jeg sa du ikke skulle være der om kvelden.
- Jeg visste ikke hva du mente. - Hva foregår?
Jeg har møtt deg før.
Ja, jeg arresterte deg.
Flott å se deg igjen. Kan du hjelpe oss med å slippe ut?
- Kona mi er sikkert fryktelig bekymret. - Jeg tror ikke det.
- Hun er litt opptatt for øyeblikket. - Opptatt? Hva mener du?
Fortell oss mer om hvordan du fant den fortapte havfruen.
Jeg bare kjørte forbi og tenkte jeg skulle tilby den pene haikeren skyss.
Hun virket ikke så farlig.
Hva i helvete?
Skal du dumpe innom Det hvite hus? Presidenten vil nok gjerne gratulere deg.
Det låter flott. Jeg vil gjerne besøke presidenten,
men jeg har blitt invitert til et selskap av denne vakre damen.
Presidenten kan også komme.
- Vi må ut herfra. Vet hvem jeg kan ringe. - Det er Beach-ballets 50-årsdag.
Jeg må ta en telefon.
Jeg skal synge.
Jøss. Det vil jeg gjerne høre.
Snilt av NASA å ta med dere begge rett til studioet.
- NASA elsker god PR. - Jeg sverger,
den damen er som en kakerlakk. Hun har ni liv.
Trodde dere var venner.
Hun tvang seg inn. Det gjør oss ikke til venner.
- Hvis du sier det, så. - Det gjør jeg.
La meg lage middag til deg.
- Hvorfor det? - Fordi jeg er en utrolig kokk.
- Gjør du dette med mange damer? - Hva mener du med "dette"?
Dette, dette, dette.
Hvis jeg husker riktig, ba du meg om å kysse deg.
Og jeg elsket hvert eneste minutt.
- Venter du noen? - Eddie, det er meg.
Du har skjøvet slåa for døra, så jeg vet du er der inne.
Gå vekk, Dinah. Det er over. Jeg mente det jeg sa i går.
Jaså? Mente du også det du sa da du lovet å elske meg for alltid?
Jeg kan ikke spansk, Eddie.
Hvis det er det du virkelig føler,
kan du forlate denne leiligheten som jeg betaler for. Umiddelbart.
- La meg være i fred. - Håper du dør i elendighet.
Det vil du gjøre.
- Hva var det du sa? - Unnskyld, jeg...
Hun insisterte på å holde oss hemmelig. Jeg tror hun skammet seg over meg.
Men jeg mente det jeg sa. Jeg vil gjerne lage middag til deg.
Men jeg må kanskje gjøre det hos deg.
Jeg må gi deg et svar senere.
Jeg må bare sjekke boken min.
Reddet av en astronaut.
Det er problemet med denne byen, Norma.
Gode folk som oss blir latt i stikken,
men udugelige løgnere som Maxine Simmons blir feiret.
Den katten er verdt 75 000 dollar,
er hun ikke det, Norma?
Hvis niesen din ikke holder løftet sitt,
har jeg ikke noe annet valg enn å konfiskere denne gamle steinpusen...
...for fib-ene.
- Hvem? - Hallo?
Å, faen.
Douglas.
- Mary. - Takk og pris at du er tilbake.
Hvor er Douglas?
Jeg kan ikke holde styr på hele familien din, Maxine.
Er ikke din stakkars tante nok?
Jo, jeg beklager. Takk for at du tok deg av Norma.
Jeg gjør det anstendige folk gjør.
Det var trist å høre om det du gjennomgikk, Maxine.
- Takk, Mary. - Men den astronauten er kjekk.
Er han det? Det la jeg ikke merke til.
Mary?
- Vil du ikke mase på meg om fibrose? - Ikke tenk på det. Vi er skuls.
Takk for dette. Jeg visste ikke om noen andre som hadde nok kontanter.
Alt dette føles veldig rart.
Jeg er enig, og jeg burde la dere få prate, så...
- Ja, det er en god idé. - Ja, men jeg må komme meg ut.
Og du må gå ut for at jeg kan gå ut.
Greit.
Du gir meg blandede signaler, Douglas.
Jeg mener det ikke.
Vi gjorde en tabbe, det er alt.
Jeg ville ikke ta imot pengene, men jeg skal ta imot dem,
minus det jeg betalte i kausjon, og bli modell i New York.
Høres ut som en fin plan.
Ha et fint liv, Mitzi.
Du også.
Nei, nei, nei.
Hvis man vil bli lagt merke til, må man gjøre en stor gest, som Maxine.
Hun kastet seg nok fra båten for å få oppmerksomhet.
Vi lager falske pass, Mary. Vi trenger ikke mer oppmerksomhet.
Er du ferdig med taushetsløftet, eller skal du mime noe?
Jeg ble hes av ikke å snakke, så kan du komme hit?
Jøss. Du fikk det raskt i gang.
Kom og hjelp til.
Beklager, jeg kan ikke. Jeg skal på en ashram.
- Hils Ringo fra meg. - Jeg skulle ønske det. Jeg skal til Peru.
Men dere kan bli her så lenge dere vil.
Jeg legger igjen sjekkheftet, så forsyn dere.
Pakk saccosekkene og kom dere ut av huset mitt, hippier.
- Jeg flytter inn igjen. - Ikke faen.
Jeg trenger et sted å lage middag, så du, frøken,
skal gi meg tilbake huset, ellers...
Ellers hva? Ringer du politiet og sier at jeg drepte pappa?
Hva prater du om?
Doug kontaktet meg først.
Så Doug får to millioner av pappas penger.
Og du har jævlig uflaks.
- Beklager, Evelyn. - Dra til helvete, Mary.
Boone's Farm Strawberry Hill-vin?
Hva i... Hvor er champagnen min?
Hva i alle dager?
Å, Maxine. Skatt, takk og pris at du er like hel.
Ikke takket være deg. Hvor har du vært?
Jeg hadde et forretningsmøte på klubben.
Et forretningsmøte mens jeg lå og duppet som haiføde?
Kunne du ikke sendt noen? Kystvakten? Selv en pongtong var greit.
Jeg visste ikke at du var savnet.
- Jeg er veldig lei for det, Maxine. - Robert, dette er ikke din skyld.
Da jeg fløt helt alene der ute...
...hadde jeg dårlig samvittighet. Jeg tenkte på deg. Jeg mente det godt.
- Slapp av, Maxine. Det går bra. - Nei.
Hva slags venn er jeg om jeg vet at noen kan såre deg, og ikke sier noe?
En dårlig venn.
Nettopp.
Du kan jo gå opp og slappe av.
- Slappe av? - Ja.
Vil du at jeg skal slappe av? Jeg kan ikke slappe av.
Jeg skal holde mitt livs selskap om 48 timer.
Jeg må ta på meg trikoten og begynne å øve på nummeret mitt.
Slappe av. Lett for deg å si.
Slappe av med forretningsmøtene på klubben.
Du er god på det.
- På å lyve. - Hva skulle jeg si?
- Hva? - At jeg ble tatt i en homse-rassia
da jeg fortalte bassenggutten at jeg hadde en affære med manikyristen?
- Douglas. - Mitzi.
- Hvorfor er du her? - Gud.
Jeg gjemte meg i en busk til Maxine gikk opp.
- Hvorfor det? - Bilen nekter å starte.
- Maxine. - Maxine?
- Hva foregår? - Ann.
- Maxine? - Hva har skjedd?
Jeg vet ikke.
Hun ville se på Normas utklippsbøker, og jeg fant henne slik.
- Hun har puls. - Takk og pris.
Kanskje hun bare sover.
- Mitzi? - Jeg skal ringe etter ambulanse.
Ja.
Hei, Maxine.
Så bra du er her. Vi trenger all hjelp vi kan få.
Hva skal jeg gjøre? Ann!
- Vil det gå bra? - Vanskelig å si. De må ta noen prøver.
Beklager, men jeg må dra.
- Hva? - Jeg dro innom for å si farvel.
Jeg skal til New York City.
Mitzi, du kan ikke forlate meg før Beach-ballet.
- Du skal hjelpe meg med nummeret mitt. - Jeg har gitt fra meg leiligheten.
- Du kan bo hos oss. Vi har mange rom. - Jeg vil ikke være til bry.
- Vi må komme oss av gårde. - Et øyeblikk.
- Hun vil ikke være til bry, Max. - Jeg bryr meg ikke. Jeg druknet nesten.
- Det er på tide vi gjør det jeg vil. - Hva er det du gjør?
Hva jeg gjør? Jeg blir med henne.
Jeg vet hvordan det er å bli etterlatt til å dø.
Kan du bare gnage på deg selv når det blir alvor? Slutt.
Mitzi, gi Douglas blank neglelakk.
- Han må venne seg av med det. - Vi må dra.
Greit, så dra.
PALM BEACH BRANNVESEN
Hva er blank neglelakk?
Jeg har aldri sett noen verre.
Du må være veldig stresset.
Gjør du dette ofte?
Nei, dette er første gang.
Nei, ikke manikyren.
Nei.
- Du var også den første. - Det sliter jeg med å tro på.
Det er bare jævla Palm Beach.
Palm Beach inviterte meg ikke inn i garderobeskapet, Doug.
Jeg sa til Maxine at jeg ikke ville tilbake hit.
Skylder du på Maxine nå?
Nei. Jeg bare ville ikke skuffe henne.
Du er lett å snakke med, Mitzi.
Manikyrister og bartendere. Vi er flinke til å lytte.
- Studerer menneskets natur. - Mer driks.
Vi har begge hatt en tøff kveld, venn.
Det må være tungt å gjennomgå dette uten dine kjære.
Har du noen kjære, Ann?
Du kan fortelle meg alt om deg selv når du våkner. Avtale?
Maxine?
Du milde måne. Vi støter stadig vekk på hverandre.
Vi er i hverandres bane. Unnskyld. Forferdelig. Astronaut-humor.
- Hvem er vennen din? - Dette er Onn Haliday. Ann Holiday.
Hun er journalist for The Shiny Sheet.
- Hun ligger i koma. En journalist i koma. - Jøye meg.
Ja. Hvorfor er du her?
Jeg måtte ta noen blodprøver siden jeg ikke kan dra tilbake til basen.
De har også en barnekreftavdeling. Jeg bare måtte si hei.
- Hvorfor kan du ikke dra tilbake? - Du inviterte meg på et selskap.
Skal du synge?
- Dette kan nok låte tåpelig. - Nei.
Før jeg ble hekta på rommet, var jeg en ordentlig god pianist.
- Du har sikkert noen til å akkompagnere... - Jeg har ikke noen.
Jeg har ingen til å.
Det hadde vært en ære hvis du vil kile tangentene mine.
Flott. Groovy. Hvilken sang skal du synge?
Perfekt toneart. Takk.
Ok. Så kommer ballen min ned. Sa jeg at jeg skal sitte på en stor badeball?
- Råkult. - Ja.
Ok.
Sparkepikene krysser, tørker med taren, senker sjøhestene.
Mitzi! Det er her du dytter ut trappen. Da vil jeg at du skal danse grapevine.
Av scenen til venstre. Du skal ikke subbe til Buffalo.
Ok, så kommer jeg ned.
Venter på applausen. Takk.
Og så bobler. Overalt. Det regner bobler.
Bobler, bobler, bobler. Da skal jeg holde talen min.
"Tusen takk, alle sammen.
Dere spør kanskje: 'Hvem er Maxine Dellacorte?' Eller hva?"
Jeg kan sitte på enden av scenen for å gjøre det mer intimt.
Er det for mye?
- Kanskje litt for mye. - Takk for ærligheten.
Ok. "Svaret er enkelt. Hun er bare en jente, egentlig.
- En foreldreløs jente fra Tennessee." - Er du fra Tennessee?
- Ja. Chattanooga. - Nå må du gi deg. Johnson City.
- Du tuller med meg. - Nei, frue.
- Jeg hører ikke en dialekt. - Jeg flyttet mye rundt.
Er du virkelig foreldreløs?
Ja.
Foreldrene mine etterlot meg i et vaskefat på trappen til et barnehjem.
- Så trist å høre. - Sånt skjer.
- Jeg var fosterbarn selv. - Nå bare erter du meg.
- Nei, jeg lover. - Vel, se på deg nå.
Fra fosterbarn til USAs romhelt.
Og se på deg. Født i et vaskefat, og nå er du årets sosietetsdame.
- Jeg tror ikke jeg ble født i vaskefatet. - Likevel. Du er USAs gullklump.
Vi tar fem minutters pause. Takk, fem.
Douglas?
- Jeg liker ikke den fyren. - Astronaut Herkimer? Han er harmløs.
Du er for naiv, Maxine. Noen ganger ser du ikke det som er rett foran deg.
Jeg vet hvordan astronauter er. Jeg var pilot, vet du.
God ettermiddag.
Hvorfor er du her?
Betjent Sanka. Hva skyldes denne gleden på ettermiddagen?
La meg presentere agent Clune...
...og agent Stevens.
Hei, FBI.
Secret Service.
President Nixon har takket ja til invitasjonen din. Han kommer på selskapet.
Nix... Hva?
Jøye meg. Jeg dåner.
Han vil gratulere astronaut Herkimer med den utrolig modige handlingen.
Han er en amerikansk helt.
- Hva er alt dette spetakkelet? - Presidenten kommer. Han vil møte oss.
- Oss! - Herre min hatt.
- Han kommer. -"Herre min hatt."
Kom hit! Herregud!
Presidenten ankommer nøyaktig kokka 21.
Han skal si noen ord om amerikansk eksepsjonalisme,
- legemliggjort av astronaut Herkimer og... - Maxine Dellacorte.
Klokka 21.10 skal dere ta et offisielt bilde med presidenten.
Ikke rør ham. Klokka 21.13 drar presidenten.
- Han vil kanskje se musikknummeret mitt. - Vi så hytteosten på vei inn. Bra.
- Presidentens yndlingsmat. - Alt ordner seg for Nixon.
Major Herkimer er sikkerhetsklarert alt, men dere to... Vi har noen problemer.
En mappe. Så offisielt.
Vi håpet dere kunne oppklare dette.
Det er vel din underskrift?
Ja. Hva er dette?
En underskriftskampanje fra en radikal feministorganisasjon
hvor det står at du støtter at presidenten må gå av for sine onde gjerninger.
Jeg ante ikke hva jeg skrev under på.
- Du liker ikke å lese? - Nei.
Men jeg kan forsikre dere om at jeg ikke er, har vært,
eller noensinne vil bli, feminist.
Det papiret er harmløst.
Som damene som stinker av patsjuli
og sitter på saccosekker i kordfløyel på andre siden av gaten.
Andre siden av gaten?
Det myldrer av dem hos familien Rollins. Evelyn er helt fra seg.
Hvem er Evelyn?
- Min bestevenninne. - En pest og en plage.
Du ble visst forfremmet.
Jeg skal være på selskapet som den lokale kontaktpersonen.
Du måtte bare svikte en bar full av menn som deg.
Du er sikkert en helgen.
Livsstilen din har aldri skapt problemer for andre.
De fleste dager elsker jeg jobben min. Noen dager gjør jeg det ikke.
Vi vet begge at det finnes et riktig og et galt tidspunkt å åpne munnen.
Vel, nå som vi vet at kona mi ikke vil sette fyr på BH-en sin...
Er vi ferdige her?
Ikke helt. Kona di er ikke den eneste med en plett på rulleblad.
Hvis dette gjelder Perry Donahue, så har vi ordnet opp i det.
Det er mulig, men vi snakker om anklagen om grov utukt
og oppfordring til homofili med en Mr. Diaz.
- Hva pokker? - Hvordan vet dere om det?
- Det skjedde nettopp. - Douglas!
Vi er Secret Service. Det er jobben vår å vite hemmelighetene.
- Douglas, hva snakker de om? - Det er bare en stor misforståelse, Max.
Der ser dere. Bare en stor misforståelse. Det er alt.
Det betyr vel ikke at presidenten ikke kommer?
Var det opp til meg, hadde jeg ikke latt presidenten komme i nærheten av huset,
men han vil gjerne møte astronauten.
HELTEN MIN!
En astronaut? Klart Maxine greide å stjele oppmerksomheten fra forlovelsen min.
Jeg ser ikke hva som er så spesielt med henne.
Hun har et veldig fint hus.
Men den astronauten...
Jeg vil gjerne måle hans innersøm. Her, skatt. Prøv denne.
Grayman, jeg trodde den var til Evelyn.
Ifølge ryktene har hun ikke råd til den.
Og gratulasjoner er på sin plass.
Det er så rart. Jeg skal bli en ung trofékone til en fabelaktig rik mann.
Jeg burde være gladere.
- Men Axel tilsto noe forstyrrende. - Ikke syk?
Verre. Demokrat. Han var Humphreys største donator.
Det finnes verre ting.
Akkurat hun jeg ville se. Dinah, hvor er du?
- Der borte. - Kom.
Ja, frue.
Tusen takk.
Mine herrer, ha en fin dag.
Kjør forsiktig.
Hva i helvetes pine er det som foregår?
Jeg holdt meg fast til litt drivved for å overleve,
og mannen min og vennen min ble tatt i å oppfordre til homofil utukt?
- Du sa at Douglas ikke var din type. - Er jeg ikke det?
Selvfølgelig ikke. Det var ikke derfor vi var sammen, Maxine.
Ok. Hvorfor var dere sammen?
Svar meg!
Han ville snakke med meg, men han visste ikke at det var en homsebar.
Så jeg... Jeg mener, vi...
Planla en overraskelse til deg. Til Beach-ballet.
Sånn er det.
- Tenkte du på meg hele tiden? - Du var samtaleemnet hele kvelden, Max.
- Stemmer ikke det, Robby? - Robert. Det stemmer.
Beklager at jeg tvilte på deg. Jeg vil ikke gråte og ødelegge sminken.
Jeg må ta meg av gribbene som etterlot meg til å drukne.
- Du er vakker, Max. - Unnskyld meg.
Takk. Et øyeblikk trodde jeg du skulle tyste.
- Du må finne en jævlig god overraskelse. - Ja.
- Fin kjole. - Du kom ikke hit
- for å snakke om kjolen min. Hva vil du? - Nei. Jeg trenger datingråd.
Det er nytt for meg, og du er åpenbart vellykket.
En liten fugl fortalte meg at du gikk ut med en sexy tennisproff på si.
Het den lille fuglen Maxine?
Kanskje. Ja.
Hvis du må vite det, er det dessverre over mellom oss.
Jeg giftet meg med Axel for å forsørge Eddie.
Du aner ikke hvor dyrt det er å ha en elsker.
Mine damer! Jeg har en kunngjøring.
Jeg vet det. Overrasket over å se meg, siden dere etterlot meg til å dø.
Men sitronene dere ga meg, har blitt til limonade,
for presidenten, Richard Milhous Nixon, kommer på Beach-ballet.
- Kommer president Nixon på selskapet ditt? - Han vil møte astronauten. Og meg.
Forbløffende.
Burde vi egentlig klappe?
Nixon er fæl, ikke sant? Han er en fæl person.
Mary, du har en skolisse knyttet rundt hjernen din.
Han dreper uskyldige folk, Evelyn.
Vi legger igjen politikken ved døren. Vi er vel alle amerikanske patrioter?
La meg hente kjolen din. Den er eksepsjonell.
I likhet med deg.
Maxine, få snakke med deg.
- Vi må snakke rett fra levra. - Godt å høre deg si det.
Jeg har hatt noen catering-problemer de siste dagene.
Jeg har fått meg en elsker.
Og han vet ikke at jeg er hjemløs eller pengelens. Men jeg vil beholde ham.
Maxine,
jeg lærte noe om meg selv da jeg stirret inn i hvalens kuleformede pupill.
Rart du sier det. Jeg lærte også noe da jeg var ute på havet hele natta.
- Vi sier hva vi lærte på tre. Én... - Jeg burde holde Beach-ballet.
Selv om jeg respekterer havforandringen din...
Over mitt lik.
Jeg er villig til å være medvert, som vi opprinnelig ble enige om.
- For halve inntekten, selvfølgelig. - Hva om jeg nekter?
Da ringer jeg inn en bombetrussel,
og så drar ikke lille Dicky Nix på Maxines søte selskap.
- Du ville ikke gjort det. - Bare vent.
Jeg var sparkepike, vennen. Vi er laget av tæl og teatersminke.
Nøt du Boone's Farm og hytteosten? Hvem tror du sto bak de bestillingene?
Du dummet deg ut, for presidenten elsker hytteost.
Gleder meg til å se ham spise den på selskapet vårt.
Grayman, be Dinah om å ta av seg kostymet mitt,
og sett det på Mrs. Dellacortes regning. Vi har kommet til enighet.
- Opp med hendene. Rassia. - Bli der dere er.
Dere har rett til å tie. Alt dere sier, kan bli brukt mot dere i en rettssak.
Hvem sendte deg?
Dere er arrestert for trusler mot presidenten...
- Kom. - ...og for å ha hjulpet desertører.
Pass hodet.
Hei.
Gimlet? Gjøre det enkelt?
Hei.
Du forlot rommet.
Jeg forlater landet. Jeg skal på en ashram.
Hvor lenge?
Et år, kanskje mer. Så jeg ville si farvel.
Hvorfor det?
Jeg er offisielt på en måte et rot.
Jeg vil savne deg.
Så bli med meg.
- Hva snakker du om? - Forlat alt dette tøvet.
- Kom igjen, Linda. - Robert, seriøst.
Dra til et sted hvor du kan være deg selv. Dra til New York City.
Stonewall-opptøyene vil forandre alt.
- Jeg kan ikke forlate Norma. - Doug og Maxine tar seg av henne.
Vet du at det er min skyld at hun er slik?
Nei, det vet du ikke. Nå trenger jeg en drink.
Vel...
Jeg har ikke sagt det til noen. Men den kvelden da hun nesten døde,
hadde jeg en date.
Og hun ville ikke at jeg skulle dra.
Vi kranglet, og det var en stor krangel.
Jeg var sint.
Jeg dro, og jeg gjorde det med vilje. Jeg ville straffe henne.
Da jeg kom tilbake, lå hun på gulvet.
Hun hadde prøvd å sette sprøyten selv, og det var visst en luftboble i insulinet.
Jeg visste ikke at hun er diabetiker.
Ingen visste det. Hun vil ikke at noen skal vite at hun er svak.
Robert. Ikke gjør det mot deg selv.
Ikke gjør det jeg gjorde med pappa. Bare gi slipp på skyldfølelsen.
Linda, jeg liker ikke omverdenen.
Jeg vil bare ha et enkelt, beskyttet, trygt liv,
og hun har tilbudt meg det.
Det er vakkert i Palm Beach.
Og du tror du føler deg trygg her med Norma.
Men her handler alt om å gjemme seg, og å gjemme seg gjør deg ikke tryggere.
Omverdenen har alltid en måte å finne oss på.
- Til den gjør det. - Til den gjør det.
Mi amor, gratulerer med presidenten din.
Takk, Raquel.
Han kan bli den nye klubbens første medlem.
- Unnskyld? - Douglas og Pinky lager en ny klubb.
Den blir større og bedre enn slitne, gamle Palm Royale.
Hvilken ny klubb?
- Klubben som skal være i ditt hus. - Mitt hus?
Ditt hus. Normas hus. Dougs hus.
Navnet har ikke noe å si. Det er vårt hus nå.
Hva er det du snakker om?
Douglas!
Der er hun.
Du ga vel ikke bort huset vårt uten å snakke med meg om det først?
- Skatt... - Nei, ikke si "skatt" til meg.
- Gjorde du det? - Jeg skulle fortelle deg om det,
- men så gikk du over bord. - Du våger ikke å gi meg skylden for dette.
Jeg trodde det ville bli annerledes denne gangen.
Du roter det til. Jeg rydder opp. Vi flytter og begynner på nytt.
Jeg trodde at hvis jeg ga deg alt dette, så ville du kanskje forandre deg.
Max, jeg prøver å ikke rote det til.
- Jeg gjorde dette for vår skyld. - Det føles ikke slik.
Skatt, du fortjener å være dronningen av Palm Beach.
Dronningen av Palm Beach?
Sier mannen som passet på at jeg ikke ble Miss Chattanooga.
- Hei, Mary. Hvor er alle sammen? - De tok dem med til fengselet.
De samlet dem i en svartemarje.
De drittsekkene.
Vet du hvorfor de kaller den svartemarje?
Fordi den sverter.
Jeg tror ikke det er grunnen.
Jeg kjenner den bilen.
Mannen min, David Davidsoul, plasserte meg i en av dem
et par ganger i året.
Å ja. Hvis jeg lagde en lyd i huset, ringte David svartemarjen.
Og dette er bare Richard Nixons skyld.
Jeg skjønner ikke.
Hvis Nixon ikke kom på Maxines selskap,
ville ikke Secret Service ha pågrepet våre kvinnelige krigere...
- Vi kunne ha demonstrert. - Vi kunne ha drept ham.
Hva?
Drept ham.
Og vi kan det fortsatt.
Jøss, Mary.
Sa du ikke at han hadde ansvaret for at flere tusen har dødd?
Du har nok hjertet på rett sted, men tro meg,
du vil ikke være kvinnen som blir sett på som gal i denne byen.
Du vil miste den eneste makten du har.
- Du låter patriarkalsk. - Jeg prøver ikke å undertrykke deg.
Du tenker ikke klart akkurat nå.
For første gang i livet mitt er hodet mitt helt klart.
- Jeg ønsker ikke å måtte ringe politiet. - Jeg ønsker heller ikke...
- ...at du skal ringe politiet. - Så du skal ikke gjøre noe overilt.
Akkurat.
Lover du?
Selvfølgelig.
Denne sesongen har påvirket meg.
Kanskje jeg trenger en liten ferie. Kanskje jeg skal besøke Panama.
- Eller Peru. - Klart det.
Ok, Mary.
Jeg er lei for det, Linda.
Håper det er greit at jeg kom litt tidlig. Ville bare øve én gang til.
Jeg blir nervøs før jeg gjør alt mulig.
Virkelig? Du?
Trenger et uttrykk for alltid å føle seg som en bedrager.
Jeg syns det var forståelig.
Jeg husker jeg var liten og så opp på månen.
Jeg sto i hagen og skalv i pyjamasen min.
Er det et kvinneansikt jeg ser? Eller er den laget av ost?
Og jeg tenkte: "Er det alt det er ved en måne?"
Du er morsom.
Du er snill.
Jeg elsker piano. Jeg ville spille det i talentdelen av missekonkurransene.
- Men jeg lærte å bryte meg ut i stedet. - Du er sikkert flink.
Du trenger bare riktig lærer. Kom igjen. Spill. Spill sammen med meg.
Ja.
Ok.
Ja.
Du er flink. Trenger ikke meg.
Beklager. Feiltolket jeg signalene?
Signalene?
Helten min.
Invitasjonen.
Denne sangen. Er den ikke en metafor for ditt døende ekteskap?
Denne sangen handler om å godta skjebnen din, på godt og ondt.
Grant, jeg...
...elsker mannen min.
Hvor skal du?
Jeg trenger frisk luft.
Hei.
Drar du?
Ja.
Hør her. Jeg...
Jeg var også en hemmelighet med Skeet. Han ville ikke at noen skulle se meg.
Men nå tror jeg at jeg vil at folk skal se meg med deg.
Jeg... Pokker. Jeg er ikke så god på dette.
- Vil du dra på et selskap? - Ja.
Ms. Holiday. Det går bra.
Hvor er jeg? Hva skjedde?
Vi må sjekke bukspyttkjertelen. Det kan være en svulst der.
- Kroppen din var full av insulin. - Det er ingen jævla svulst.
Ms. Holiday, du er heldig som er i live.
- Her. Hold den. - Frue.
- Du er fortsatt koblet til den. - Fjern alt dette. Jeg har en tidsfrist.
Jeg må ta på meg buksen. Jøye meg.
Her. La meg hjelpe deg.
Vet du hvorfor det er vanskelig for meg å se det som er rett foran meg?
I årevis, når jeg tittet i speilet,
så jeg en jente som ingen elsket nok til ikke å forlate.
Jeg elsker deg, Max.
Helt fra det første øyeblikket jeg så deg, visste jeg at du var en stjerne.
Det var jeg som ikke kunne holde følge.
I 20 år har jeg ventet på at du skulle finne ut det.
Du har rett. Jeg har vært egoistisk. Jeg skulle ha fortalt deg om Pinky.
Jeg prøvde bare å gjøre det bra.
Vel...
Douglas, du er bra.
Du er det, og jeg elsker deg. Du betyr alt for meg. Du må vite det.
Noe annet du ikke forteller meg?
- Jeg ga ikke avkall på huset vårt. - Er det sant?
- Takk og pris. - Det er bare du som kan gjøre det.
Du er Normas verge.
Jeg kan ikke gjøre noe uten deg.
La oss ikke snakke om dette i kveld. Vi fortsetter i morgen.
Hva er det?
Dette er noe jeg skulle ha gitt deg i Chattanooga for 20 år siden.
Å, Douglas.
Der er dronningen min.
Den er vakker. Å, Douglas.
Gjestene kommer snart.
Jeg elsker deg, Max.
Hallo, Robert.
Norma, du står.
Ikke si det til noen. Jeg har planlagt noe spesielt til ballet i kveld.
- Hva planlegger du? - Alt til sin tid, gutten min.
Alt til sin tid.
Tekst: Espen Stokka