ПО РОМАНА НА ДЖУЛИЕТ МАКДАНИЪЛ
Заповядайте.
Тъкмо навреме. Мислех, че ще умра от жажда.
Със сигурност не бихме искали.
Приятно сухо.
Като хората в този салон.
Седни при мен. - Не е позволено.
Никой няма да възрази. Вярвай ми.
Кой си ти? - Моля?
Сервираш ми цял сезон, а не знам почти нищо за теб.
Разкажи ми за човека зад мартинито.
Казвам се Робърт.
Израснах в Пуерто Рико.
Липсва ли ти семейството?
Не си говорим. - Всеобща злочестина.
Имам само един племенник с ужасна съпруга.
Съжалявам. - Не е нужно.
Макар че признавам, понякога се чувствам самотна
в тази голяма къща без други хора.
Трябва ми човек за определени задачи.
Какви? - Всичко с времето си, моето момче.
Единственото, за което моля, е пълна дискретност.
Ставаш ли за тази работа?
Помощ!
Къде са всички?
Моите така наречени приятелки ме оставиха да загина в морето.
Как можаха?
Толкова ли са погълнати от пошлия си дребен живот?
Всички са ме забравили.
Разбира се, че приемам.
Искам да направя живота ти по-лесен. - Знам. Аз също.
Копелета.
Или по-скоро копелдачки.
Смешно е. И тъжно.
Много тъжно.
Не знаят ли, че забравената жена е най-опасна?
Забравената жена няма какво да губи.
Линда не вдига.
Само ти остана от приятелите ми, Бернадет.
Освен ако не се навърташ да пируваш с костите ми,
като останалите хищници в града.
На кого звъниш? - На Максин.
И какво ще кажеш? Че са те закопчали при акция срещу педали?
Мамка му!
Имението Делакорт, Мери Дейвидсол на телефона.
Мери? Какво правиш в къщата ми, за бога?
Доведох Норма от приема на яхтата. Жена ти я заряза на палубата.
Какво говориш? Къде е Максин? - Нямам представа. Не се бави.
Закъснявам за кръжока по просветление на съзнанието
и не мисля, че съзнанието ми
трябва да страда заради вятърничавата ти жена.
Не бива да ядеш шоколад.
Снощи Максин не се е прибрала. - Може би си има любовник.
Какви ги говориш? Обеща, че ще си траеш.
Вярно. Обещавам, няма повече. - Хубаво.
Знаем, че ако Максин разбере, това ще я убие.
Бях глупачка, нали?
Да си мисля, че нищожество като мен може да бъде избрано за...
Бернадет!
Спасявай се! Кажи на съпруга ми, че го обичам!
Привет, астронавте. - Привет.
Добре ли си?
А ти? - Вече да.
Идва ли ти се на бал? - Моля?
Бал!
Казва се Плажния... По-късно ще ти обясня.
Плувай към мен. Ще те спася. - Благодаря ти, Господи.
Г-н Диас, трябва да говоря с вас.
Казах ти да не ходиш там вечер.
Не разбрах какво си имал предвид. - Какво става?
С вас се познаваме. - Да, аз те арестувах.
Драго ми е пак ви видя. Ще ни помогнете ли да излезем оттук?
Сигурно жена ми се тревожи до смърт. - Не вярвам.
В момента е твърде заета. - Заета? Как така?
Разкажете ни как намерихте тази изгубена русалка.
Случайно минавах оттам и реших да взема тази красива стопаджийка.
Не ми се стори много опасна.
Какво е това?
Смятате ли да посетите Белия дом?
Сигурен съм, че президентът би искал да ви поздрави.
Чудесна идея. Бих искал да се видим.
Но съм поканен на бал от тази прекрасна дама вдясно от мен.
И президентът е добре дошъл.
Трябва да излезем оттук. Знам на кого да се обадя.
Извинете, трябва да се обадя.
Ще пея. - Много бих искал да те чуя.
Колко хубаво, че НАСА ви доведе направо в студиото.
В НАСА обичат рекламата.
Заклевам се, че тази жена е като хлебарка. Има девет живота.
Мислех, че сте приятелки.
Намърда се в моя кръг. Това не ни прави приятелки.
Щом казваш. - Така е.
Нека довечера ти сготвя.
Защо? - Защото готвя невероятно.
Правиш ли това с много жени? - Какво разбираш под "това"?
Това, това, това.
Ако си спомням правилно, ти ме помоли да те целуна.
И на мен много ми хареса.
Чакаш ли някой? - Еди, аз съм.
Резето е пуснато, така че знам, че си вътре.
Върви си, Дайна. Приключихме. Говорех сериозно снощи.
Нима? А говореше ли сериозно, когато обеща да ме обичаш завинаги?
Не говоря испански, Еди.
Щом така си решил,
веднага напусни апартамента, който аз плащам.
Остави ме. - Дано умреш в нищета.
За теб съм сигурен.
Та какво казваше? - Извинявай.
Тя настоя да пазим връзката ни в тайна. Мисля, че се срамуваше от мен.
Говорех сериозно. Още искам да ти сготвя вечеря.
Само че ще трябва да е у вас.
Ще го доуточним.
Просто трябва да видя бележника си.
Спасена от астронавт.
Това е проблемът на този град, Норма.
Добри хора като нас биват мачкани,
а некомпетентни лъжкини като Максин Симънс са на почит.
Тази котка струва 75 000 долара.
Нали?
Ако племенницата ти не спази думата си,
ще съм принудена да конфискувам тази стара каменна котка...
за "Фибс".
Кой? - Ехо?
Мамка му.
Дъглас.
Мери. - Слава богу, че се прибра.
Къде е Дъглас?
Не мога да наглеждам цялото ти семейство, Максин.
Не стига ли бедната ти леля?
Извинявай. Благодаря, че си се погрижила за Норма.
Всеки добър човек би постъпил така.
Много съжалявам за премеждието ти. - Благодаря, Мери.
Този астронавт е голям красавец. - Така ли? Не бях забелязала.
Хм, Мери?
Няма ли да ми опяваш за фиброзата? - Не се тревожи. Квит сме.
Благодаря ти.
Не знаех на кого друг да се обадя, който има парите.
Чувствам се много неудобно.
Съгласен съм и ще ви оставя да се разберете...
Добра идея. - Да, но трябва да сляза.
И за това първо трябва да слезеш ти.
Добре.
Даваш ми много объркващи знаци.
Не е нарочно.
Сбъркахме, това е.
Не исках да взема парите ти, но реших да го направя,
като извадим сумата за гаранцията, и да стана модел в Ню Йорк.
Много добре си решила.
Желая ти всичко добро, Мици.
И аз на теб.
Не, не.
Разбрах, че ако искаш да те забележат, трябва да направиш голям жест като Максин.
Сигурно сама е скочила от яхтата, за да привлече внимание.
Мери, правим фалшиви паспорти. Не ни трябва внимание.
Приключи ли с обета за мълчание, или ще жестикулираш?
Прегракнала съм. Ела да поговорим.
Бързо се организирахте. - Включи се и ти.
Съжалявам, не мога. Заминавам за ашрама. - Поздрави Ринго.
Ще ми се. Отивам в Перу.
Но вие останете, колкото искате.
Оставям ви чековата си книжка.
Обирайте си крушите от дома ми, хипита.
Нанасям се обратно. - Имаш да вземаш.
Трябва ми място да сготвя вечеря, така че, госпожичке,
ще ми върнеш къщата на часа или...
Какво? Ще се обадиш на полицията, че съм убила баща си?
Какво говориш?
Дъг те изпревари.
Той ще получи два милиона от парите на татко. А ти нямаш късмет.
Извинявай, Евлин. - Чупката, Мери.
САЙДЕР "БУНС ФАРМ"
Сайдер "Бунс Фарм"?
Къде ми е шампанското?
Какво става, за бога?
Максин. Скъпа, слава богу, че си добре.
Да, но не благодарение на теб. Къде беше? - Казах ти. Имах бизнес среща в клуба.
Бизнес среща, докато аз се мятам като голяма хапка стръв за акулите?
Не можа ли да пратиш някого? Щях да се зарадвам и на рибарска лодка.
Не знаех, че те няма.
Съжалявам, Максин. Чувствам се ужасно. - Робърт, вината не е твоя.
Докато се носех в морето самичка,
се чувствах ужасно. Не спирах да мисля за теб.
Направих го с добри намерения.
Не се тревожи. Няма нищо. - Не е така.
Каква приятелка съм, ако знам, че някой може да те нарани и си замълча?
Лоша приятелка. - Именно.
Качи се горе и си почини.
Да си почина? - Да.
Искаш да си почина? Не мога.
След 48 часа организирам бала на живота си.
Трябва да си облека трикото и да почна да репетирам.
Да си почина. Лесно ти е на теб.
Ти си почивай с твоите бизнес срещи.
Много те бива.
Да лъжеш. - И какво трябваше да кажа?
Че са ме закопчали с хомосексуалисти,
докато ти разказвам за аферата ми с маникюристката й?
Дъглас. - Мици, какво правиш тук?
Крих се в храстите, докато Максин се качи горе.
Защо? - Колата не пали.
Максин.
Какво става? - Ан.
Боже. Какво се е случило? - Не знам.
Каза, че иска да прегледа албумите на Норма и я намерих така.
Има пулс. - Слава богу.
Може би просто е заспала.
Мици? - Ще извикам линейка.
Да.
Здравей, Максин. - Слава богу. Имаме нужда от помощ.
Не знам какво да правя. Ан!
Ще се оправи ли? - Изследванията ще покажат.
Извинявай, но трябва да тръгвам.
Дойдох да се сбогувам. Заминавам за Ню Йорк.
Не можеш да ме оставиш преди Плажния бал.
Трябва да ми помогнеш за номера. - Не мога да остана. Освободих квартирата.
Глупости. Ще отседнеш при нас. - Не искам да ви притеснявам.
Трябва да тръгваме. - Момент.
Не иска да ни притеснява. - Не ме интересува. За малко да се удавя.
Време е да правя каквото аз реша.
Какво правиш? - Какво правя ли? Ще я придружа.
Знам какво е да бъдеш изоставена да умреш.
Само това ли можеш? Да си гризеш ноктите? Престани.
Мици, лакирай Дъглас с безцветен лак. - Не можем да чакаме повече.
Добре, потегляме.
Какво е безцветен лак?
Ноктите ти са много зле.
Сигурно си под голям стрес.
Често ли го правиш? - Не, за първи път ми е.
Не питам за лака. - Не.
И ти си ми първата. - Не ти вярвам.
Заради проклетия Палм Бийч.
Не Палм Бийч ме покани в гардеробната.
Казах на Максин, че не искам да се връщаме тук.
Сега обвиняваш Максин? - Не, просто не исках да я разочаровам.
С теб се разговаря лесно, Мици.
Маникюристки и бармани.
Добри слушатели сме. - Познавачи на човешката природа.
Бакшишите са по-добри.
Май и ти си изкарала тежка нощ, приятелко.
Сигурно е много трудно без близки хора.
Имаш ли близки, Ан?
Искам да ми разкажеш всичко за теб, когато се събудиш. Става ли?
Максин?
Виж ти.
Постоянно се срещаме.
Кръжим в орбитите си. Извинявай. Професионален хумор.
Коя е приятелката ти? - Он Халидей. Ан Холидей.
Журналистка. Списва "Блясък".
В кома е. Журналистка в кома. - Майчице.
Да. Какво правиш тук?
Дойдох на изследвания, защото не мога да се върна в базата.
Също така реших да посетя детската онкология.
А защо не можеш да се върнеш? - Нали ме покани на бал след няколко дни?
Ще пееш?
Може да ти се стори глупаво. - Няма.
Преди да стана астронавт, бях много добър пианист.
Но сигурно вече има кой да ти акомпанира. - Няма.
Няма никой.
За мен ще е чест да ми акомпанираш на пианото.
Супер. Коя песен ще пееш?
Това ли е всичко?
Ако това е всичко, приятели,
тогава да продължим да танцуваме.
Идеалната тоналност. Благодаря.
Така. Значи топката се спуска. Ще възседна плажна топка.
Страхотно. - Да.
Добре.
Кръстосвам крака, отмятам водораслите, спускам водните кончета.
Мици! На това място избутваш стълбата. И после с приклякване напускаш сцената.
Отляво. Не забравяй да приклякваш. Не искам да отлетиш за Бъфало.
После аз се спускам.
Пауза за овации. Благодаря.
И балончета. Балончета навсякъде. Валят.
Балончета, балончета. Тук е моментът за моята реч.
"Благодаря на всички. Благодаря.
Сигурно се питате: 'Коя е Максин Делакорт? Права ли съм?".
Мислех за тази част
да седна в края на сцената, за да бъде по-интимно.
Дали е прекалено? - Може би.
Благодаря за откровеността. Добре.
"Отговорът е прост. Тя е просто едно момиче.
Просто сираче от Тенеси."
Чакай. От Тенеси ли си? - Да. От Чатануга.
Не може да бъде. Джонсън Сити.
Занасяш ме. - Не, г-жо.
Не долавям акцент. - Живял съм на много места.
Наистина ли си сираче? - Да.
Нашите ме оставили в умивалник пред сиропиталище, на шест месеца.
Много съжалявам. - Случва се.
И аз съм осиновен. - Само ме дразниш.
Не, заклевам се. - Виж се сега.
От сираче - до космически герой на Америка.
И ти! Родена в умивалник, а сега светска персона на годината.
Едва ли съм родена в умивалника, но знае ли се.
Все пак. Ти си любимката на Америка.
Да направим пауза.
Благодаря.
Дъглас?
Този тип не ми харесва.
Астронавт Хъркимър? Безобиден е. - Много си наивна.
Понякога не виждаш очевидното.
Познавам астронавтите. Нали бях пилот.
Добър ден.
Какво правите тук? - Сержант Санка.
На какво дължим това следобедно удоволствие?
Бих искал да ви представя агент Клун
и агент Стивънс.
Здравейте, ФБР.
Сикрет сървис.
Президентът Никсън прие поканата ви, г-жо. Ще присъства на бала.
Какво?
Боже. Ще припадна.
Иска да поздрави астронавт Хъркимър за изключителната му храброст.
Той е истински американски герой.
Каква е тази суматоха?
Президентът ще дойде. Иска да се запознае с нас.
С нас! - Леле мале.
Ще дойде. - "Леле мале."
Ела! Боже.
Президентът ще пристигне точно в 21 ч.
Ще каже няколко думи за американското превъзходство
в лицето на астронавт Хъркимър и... - Максин Делакорт.
В 21:10 ч. ще позирате с президента за официална снимка.
Не го докосвайте. В 21:13 ч. президентът ще си замине.
Може да реши да остане за моя номер.
Видяхме сирене, докато идвахме. Добро хрумване.
Любимата му храна. - Всичко е подготвено за него.
Майор Хъркимър вече е проучен от службите.
Но с вас двамата имаме проблеми. - Папка. Много официално.
Ще ни помогнете ли да изясним това?
Подписът е вашият, нали? - Да. Какво е това?
Петиция от радикална феминистка организация,
която казва, че подкрепяте свалянето на президента
за разпалването на война и причинени злини.
Повярвайте, не знаех какво подписвам.
Май не четете? - Не.
Уверявам ви, че в момента не съм, никога не съм била,
нито някога ще бъда феминистка.
Този документ е безобиден.
Също като онези жени, които смърдят на пачули,
и седят отсреща на улицата върху кадифени фотьойли.
Отсреща на улицата? - Налазиха имението Ролинс.
Евлин не е на себе си. - Коя е Евлин?
Най-добрата ми приятелка. - Една досадница.
Май си получил повишението. - На бала ще бъда местната свръзка.
И за това стигаше да предадеш бар, пълен с мъже като теб.
Сигурно ти си светец.
И начинът ти на живот не е създавал проблеми на другите.
През повечето време харесвам работата си. Понякога не.
И двамата знаем, че има подходящ момент да говориш.
След като знаем, че жена ми няма да си изгори сутиена,
приключихме ли?
Не съвсем. Жена ви не е единствената с черна точка в досието.
Ако това е за бизнеса с Пери Донахю, всичко е уредено.
Това да, но тук говорим за обвинение в непристойно поведение
и хомосексуални отношения с някакъв г-н Диас.
Какво за бога? - Откъде знаете?
Съвсем прясно е. - Дъглас!
Ние сме от Сикрет сървис. Работата ни е да знаем тайните.
Дъглас, за какво говорят?
Това е огромно недоразумение, Макс.
Виждате ли? Огромно недоразумение. Това е.
Нали не значи, че президентът няма да дойде?
Ако зависеше от мен, президентът нямаше да припари до това гнездо на мошеници.
но той държи да се срещне с астронавта.
МОЯТ ГЕРОЙ!
Астронавт? Разбира се, че Максин намери начин да засенчи годежа ми.
Честно казано, не виждам нищо специално у нея.
Има хубава къща.
Но този астронавт...
Искам да измеря крачола му.
Ето, скъпа. Пробвай тази. - Грейман, мислех, че е за Евлин.
Говори се, че не може да си я позволи.
И честито! - Толкова е странно.
Ще ставам съпруга на приказно богат мъж. Би трябвало да се радвам.
Но Аксел ми призна нещо ужасно. - Нали не е болен?
По-лошо. Демократ е. Бил е най-големият донор на Хъмфри.
Скъпа, има и по-лоши неща.
Точно теб търсех. Дайна, в коя пробна си?
В онази. - Ела.
Слушам.
Благодаря.
Господа, всичко добро. Карайте внимателно.
Какво става тук, за бога?
Докато аз съм се вкопчила отчаяно в една треска,
мъжът ми и приятелят ми въртят любов в бар?
Каза, че Дъглас не е твой тип.
Не съм ли?
Естествено. Не правихме това, Максин. - Добре. А какво правехте?
Отговорете!
Той искаше да говори с мен, но не знаеше, че аз съм в хомо бар.
И аз... Искам да кажа ние...
Подготвяхме изненада за теб. За Плажния бал. Това е.
Мислили сте за мен през цялото време? - Ти беше тема на разговора цялата вечер.
Нали така, Роби?
Робърт. Да.
Много съжалявам, че се усъмних в теб.
Не бива да плача, ще си размажа грима.
Ще се разправя с лешоядите, които ме оставиха да се удавя.
Много си красива, Макс. - Извинете ме.
Благодаря. За момент помислих, че ще ме издадеш.
Гледай да измислиш много добра изненада. - Да.
Хубава рокля. - Не си дошла за говорим за нея.
Какво искаш? - Любовен съвет.
Нова съм, а очевидно ти жънеш успехи.
Едно птиче ми каза, че излизаш със секси тенисист.
Това птиче Максин ли се казва? - Може би. Да.
За твое сведение, между нас всичко свърши, за съжаление.
Женя се за Аксел само за да издържам Еди. Не знаеш колко е скъп един любовник.
Дами! Имам новина.
Знам. Изненадани сте да ме видите, след като ме оставихте да умра.
Но от лимоните, които ми дадохте, направих лимонада,
защото президентът Ричард Милхаус Никсън, ще дойде на Плажния бал.
Президентът Никсън ще дойде на бала?
Иска да се запознае с астронавта. И с мен.
Изумително.
Трябва ли да ръкопляскаме?
Никсън е лош, нали? Той е лош човек.
Мери, не разсъждаваш трезво.
Той избива невинни хора, Евлин.
Да не намесваме политиката. Всички обичаме страната си, нали?
Ще ти донеса роклята. Изключителна е.
Като теб.
Максин, може ли?
Да говорим откровено. - Радвам се, че го казваш.
Последните дни имах проблеми с доставките.
Хванах си любовник, но той не знае, че нямам дом и пари.
Но реших да го задържа.
Максин,
научих нещо за себе си в нощта, в която се взирах в зеницата на кита.
Странно, че го казваш. И аз научих нещо онази нощ в морето.
Да кажем какво сме научили на три. - Трябва аз да организирам Плажния бал.
Колкото и да уважавам морската ти промяна...
...само през трупа ми.
Желая да бъда съорганизатор според уговорката.
Срещу половината постъпления.
Ами ако откажа? - В такъв случай ще се обадя, че има бомба
и малкият Дики Никсън няма да дойде на бала на Максин.
Няма да посмееш. - Пробвай.
Някога бях танцьорка, миличка. Направени сме от кремък и грим.
Харесаха ли ти сайдерът и сиренето? Кой мислиш, че ги поръча?
Изглежда, че аз ще се смея последна, защото президентът обича сирене.
Нямам търпение да видя как го яде на бала ни.
Грейман, кажи на Дайна да съблече роклята ми
и я пиши на сметката на г-жа Делакорт. Така се разбрахме.
Горе ръцете. - Не мърдайте.
Всичко, което кажете, може да се използва в съда срещу вас.
Кой ви изпрати?
Арестувани сте за закани срещу президента и подпомагане на дезертьори.
Главата.
Здравей. - Привет.
"Гимлет"? Нещо по-просто?
Напуснала си стаята си. - Напускам страната. Отивам в ашрам.
За колко?
За година, може и повече. Исках да се сбогуваме.
Защо?
Чувствам се зле. - Ще ми липсваш.
Тогава ела с мен.
Какви ги говориш? - Зарежи тази глупост.
Стига, Линда. - Сериозно.
Върви там, където можеш да бъдеш себе си. Върви в Ню Йорк.
Стоунуолските бунтове ще променят всичко.
Не мога да оставя Норма. - Дъг и Максин ще се погрижат.
Знаеш ли, че аз съм виновен за емболията?
Не знаеш. Сега аз имам нужда от питие.
Не съм казвал на никого.
Вечерта, в която тя за малко не умря, имах среща,
а тя не ме пускаше.
Скарахме се много лошо. Разсърдих се.
Нарочно излязох. Исках да я накажа.
Когато се прибрах, я намерих на пода.
Беше се опитала да си бие инжекция и явно в инсулина й е имало въздух.
Не знаех, че е диабетичка.
Никой не знаеше. Не искаше да знаят, че е слаба.
Робърт, не се измъчвай. Не прави като мен с баща ми.
Просто се освободи от вината.
Не харесвам външния свят като теб.
Искам простичък и сигурен живот
и тя ми го осигури.
В Палм Бийч е хубаво.
Ти си мислиш, че си на сигурно с Норма.
Но в този град всички се крият, а това не те прави по-защитен.
Светът винаги намира начин да ни изобличи.
Дотогава. - Дотогава.
Моя любов, честито за президента. - Благодаря, Ракел.
Може да е първият член на новия клуб.
Моля? - Не чу ли? Дъглас и Пинки строят клуб.
По-голям и по-хубав от закостенелия "Палм Роял".
Какъв нов клуб? - Ще се помещава във вашата къща.
В моята къща? - В твоята. В къщата на Норма и на Дъглас.
Името няма значение. Сега е наша.
Какви ги говориш?
Дъглас!
Ето я.
Нали не си отстъпил къщата ни, без първо да го обсъдим?
Скъпа... - Не ме скъпосвай.
Вярно ли е? - Щях да ти кажа, но ти падна зад борда.
Не смей да ме обвиняваш за това.
Мислех, че този път ще е различно.
Дъниш се, а аз оправям след теб.
Местим се и започваме отначало.
Мислех, че ако ти дам всичко това, може би ще се промениш.
Опитвам се да постъпя правилно.
Направих го заради нас. - Не изглежда така.
Скъпа, заслужаваш да си кралица на Палм Бийч.
Кралица на Палм Бийч?
Казва го мъжът, заради когото не станах Мис Чатануга.
Здравей, Мери. Къде са другите? - Арестуваха ги.
Откараха ги в камионетка. Копелетата.
Знаеш ли нещо за камионетката? Шумоизолирана е.
Мисля, че грешиш. - Тази кола ми е позната.
Съпругът ми, Дейвид Дейвидсол, ме вкарваше в такава кола
няколко пъти в годината.
Да, даже ако вдигнех шум, Дейвид викаше камионетката.
И за това е виновен Ричард Никсън. - Не те разбирам.
Ако Никсън не присъстваше на бала на Максин,
службите нямаше да арестуват нашите жени воини...
Можеше да протестираме. - Можеше да го убием.
Какво? - Да го убием.
И все още можем. - Мери...
Не каза ли, че е виновен за смъртта на хиляди?
Сигурна съм, че намеренията ти са добри. Но повярвай ми,
не е хубаво да те смятат за лудата в този град.
Ще загубиш единствената власт, която притежаваш.
Говориш много патриархално. - Не се опитвам да те потискам.
Очевидно в момента не разсъждаваш ясно.
За първи път в живота си съм с напълно ясен разсъдък.
Не искам да се налага да викам ченгетата.
Нито пък аз...
...искам да ги викаш.
И няма да действаш необмислено?
Разбира се.
Обещаваш ли? - Разбира се.
Май съм изтощена от сезона.
Може би се нуждая от малка ваканция. Може да посетя Панама.
Или Перу. - Разбира се.
Добре, Мери.
Много съжалявам, Линда.
Дано не те притеснявам, че подраних.
Исках да я изсвиря още веднъж. Притеснявам се, когато нещо ми предстои.
Нима? Ти?
Жалко, че няма термин за това, когато се чувстваш не на място.
Според мен работата е ясна.
Помня как като дете гледах Луната.
Излизах на двора и треперех по пижама.
Женско лице ли виждам? Или е от сирене?
И се питах: "Това ли e Луната?".
Забавен си.
А ти си мила.
Харесвам пианото.
Винаги съм искала да свиря на конкурсите за красота.
Но вместо това се научих да се измъквам. - Вярвам, че си страхотна.
Може би просто ти трябва добър учител. Хайде, свири с мен.
Добре.
Виждаш ли? Не ти трябвам.
Прощавай. Погрешно ли разтълкувах знаците?
Знаци?
"Моят герой". Поканата.
Тази песен. Не е ли метафора за брака ти, който се разпада?
Песента е за това да приемеш съдбата си за добро или за зло.
Грант, аз...
Обичам съпруга си.
Къде отиваш?
Малко на въздух.
Здравей.
Заминаваш ли? - Да.
Виж, аз...
Скийт също криеше връзката си с мен. Не искаше никой да ме вижда.
Но мисля, че сега аз искам хората да ме видят с теб.
По дяволите. Не ме бива в това.
Идва ли ти се на бал?
Да.
Г-жо Холидей. Добре сте.
Къде съм? Какво стана? - Трябва да изследваме панкреаса ви.
Може би имате тумор. Имахте много високи нива на инсулин.
Няма никакъв тумор. - Г-жо, извадихте късмет.
Дръжте това. - Госпожо.
Г-жо, още сте на системи. - Свалете ги. Имам срок.
Трябва да си обуя панталона. Божичко.
Така. Нека ти помогна.
Знаеш ли защо понякога ми е толкова трудно да видя очевидното?
Защото години наред в огледалото виждах само момиче,
което не е обичано достатъчно и все е изоставяно.
Аз те обичам, Макс.
От мига, в който те видях, разбрах, че си звезда.
Ти си по-добра от мен.
Двадесет години те чакам да го разбереш.
Права си. Бях егоист.
Трябваше да ти кажа за Пинки.
Опитвах се да направя добро.
Дъглас, ти си добър.
Така е и аз те обичам. Ти си всичко за мен.
Искам да го знаеш.
Има ли и друго?
Не съм отстъпил къщата ни. - Така ли?
Слава богу.
Само ти имаш правото.
Ти си настойник на Норма.
Без теб съм с вързани ръце.
Да не говорим тази вечер за това. Да го оставим за утре.
Какво е това?
Нещо, което трябваше да ти дам в Чатануга преди 20 години.
Дъглас.
Ето я моята кралица.
Красива е. Дъглас.
Скоро гостите ще запристигат.
Обичам те, Макс.
Здравей, Робърт.
Норма, ти ставаш. - Не казвай на никого.
Подготвила съм нещо специално за бала довечера.
Какво си намислила? - Всичко с времето си.
Всичко с времето си.
Превод на субтитрите Петя Петрова